Справа № 703/6302/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про закриття провадження у справі

18 листопада 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2025 року, поштовим відправленням, на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 209 356 гривень 40 копійок, а також судовий збір в розмірі 2093 гривні 56 копійок.

Позов обґрунтовує тим, що 29 листопада 2023 року о 08 годині 50 хвилин в с. Балаклея на вул. Миру, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не врахував дорожньої обставини, та під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем Mersedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 .

На момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Mersedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , правомірно володів та керував ним, на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 , виданого ДАІ МВС-УВС МРЕВ Б. Церква 05 листопада 1998 року, категорії В, С, D, Е, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , дата реєстрації 29 лютого 2020 року, позивач ОСОБА_1 .

Автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимог п.2.3 «б», 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Дані обставини були встановлені Смілянським міськрайонним судом Черкаської області та викладені в постанові від 26 грудня 2023 року у справі №703/5932/23 провадження 3/703/2883/23, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У зв`язку з цим, 16 січня 2024 року позивачем було заповнено й направлено на адресу ТОВ «СГ «Оберіг» заяву про виплату страхового відшкодування. Також, позивачем 02 лютого 2024 року ТОВ «СГ «Оберіг» було направлено копію постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 грудня 2023 року у справі №703/5932/23, провадження 3/703/2883/23.

Як відомо позивачу, за результатами розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, ОСОБА_3 , яка є власницею автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ «СГ «Оберіг», відшкодувало 160 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до висновку експерта №213 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , складеного судовим експертом Петрушанком В.Ф. 18 грудня 2023 року, вартість матеріального збитку КТЗ автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, на дату оцінки складає 472 756 гривень 40 копійок та дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження.

Також, під час здійснення вищевказаного експертного дослідження було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 851 495 гривень 60 копійок, що значно перевищує ринкову вартість автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди та є економічно необґрунтованим. Таким чином, доведено та є підстави стверджувати, що автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 грудня 2023 року з вини ОСОБА_2 , фізично знищений.

Окрім цього, на підставі заяви власниці пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 , було проведено експертне дослідження по питання: яка орієнтовна ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , з урахуванням механічних ушкоджень після дорожньо-транспортної пригоди 14 грудня 2023 року? За результатами цього дослідження судовим експертом Петрушанком В.Ф. 19 березня 2025 року складено висновок експерта №52 про визначення вартості колісного транспортного засобу Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 . Згідно даного висновку орієнтовна ринкова вартість транспортного засобу марки Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , з урахуванням механічних пошкоджень після дорожньо-транспортної пригоди на дату 14 грудня 2023 року, заокруглено складає 103 400 гривень 00 копійок.

Знищений автомобіль марки Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний № НОМЕР_2 , залишився у його власниці ОСОБА_3 . Бажання викупити вказаний, фізично знищений автомобіль ОСОБА_2 не виявив.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст.1194 ЦК України, позивач вважає, що розмір завданої йому матеріальної шкоди становить: 1) 472 756 гривень 40 копійок (вартість автомобіля до ДТП) 103 400 гривень 00 копійок (вартість автомобіля після ДТП 14 грудня 2023 року) = 369 356 гривень 40 копійок різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП; 2) 369 356 гривень 40 копійок (різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП) 160 000 гривень (сума страхового відшкодування) = 209 356 гривень 40 копійок розмір майнової шкоди завданої внаслідок ДТП.

Позивач вважає, що він, як особа, яка на достатніх правових підставах володіла автомобілем марки Mersedes-Benz Sprinter 313CDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та якому неправомірними діями ОСОБА_2 завдано майнових збитків, в розмірі 209 356 гривень 40 копійок, має право звернутися до суду за захистом належних йому прав на підставі ст.396 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, відповідачу роз`яснено право на подання до суду відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, позивачу право на подання до суду відповіді на відзив, а третій особі право на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву, та встановлено для цього відповідні строки.

29 вересня 2025 року, в установлений судом строк, на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позов, в якому останній просив, зокрема закрити провадження у справі. Як на підстав для закриття провадження у даній справі зазначив, що 13 березня 2024 року представником ОСОБА_3 було подано тотожній позов справа №703/1067/24, у даній справі 12 листопада 2024 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було винесено рішення, яке 14 січня 2025 року було переглянуто у апеляційній інстанцій (постанова Черкаського апеляційного суду, номер провадження 22-ц/821/181/25) й 14 січня 2025 року рішення набрало законної сили. Всі матеріали даної справи зберігаються в Смілянському міськрайонному суді. Отримати інформацію щодо справи можна в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України. Зауважує, що ОСОБА_1 (позивач), являється чоловіком ОСОБА_3 (третьої особи), про це свідчить позовна заява по тотожній справі №703/1067/24. Згідно ухвали суду від 16 вересня 2025 року по позову, що розглядається, ОСОБА_3 за ініціативою суду залучили до участі у справі як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оскільки рішення по справі може вилинути на її права та обов`язки, так як вона є власником знищеного транспортного засобу МВ Sprinter 313CDi, д.н.з. НОМЕР_5 . Отже, фактично сторони спору, який розглядається й позову по справі №703/1067/24 збігаються. Тому рішення Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2025 року по справі №703/1067/24 (провадження №22-ц/821/181/25), яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

До відзиву додано копію позовної заяви представника ОСОБА_3

06 жовтня 2025 року, на адресу суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про долучення доказів, якому останній просить суд: долучити до матеріалів справи у якості доказів загальновідомі факти, твердження та документи, описані в даному клопотанні; у зв`язку з неможливістю отримання ним офіційної інформації від державних реєстрів та установ, для додаткового підтвердження, описаних у клопотанні фактів, зробити відповідні запити: щодо реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 , щодо приналежності абонентської скриньки (а/с, індекс 09117), яку вказав ОСОБА_1 у вступній частині позовної заяви по справі, що розглядається.

У вказаному клопотанні відповідач ОСОБА_2 повідомляє суд, що під час направлення відзиву на позовну заяву засобами поштового зв`язку, йому стало відомо, що абонентська скринька (а/с 349), яку вказав позивач ОСОБА_1 у вступній частині позовної заяви по справі, що розглядається, зарезервована за ОСОБА_4 . Це адвокат, який був представником позивача у тотожній справі №703/1067/24, в якій ОСОБА_3 була позивачем. На даний факт також вказує однаковий поштовий індекс (09117), який був вказаний позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, що розглядається та представником позивача (адвокатом Кузьменком Є.О.) у позовній заяві по тотожній справі №703/1067/24. Наголошує, що адреса місця проживання, яку вказав позивач ( АДРЕСА_1 ), є будинком з офісними приміщенням. Це загальновідомий факт, отримати інформацію щодо будівлі можна в мережі Інтернет. Така завідомо неправдива інформація суду була надана свідомо, так як позивач не може не знати, де знаходиться його місце проживання. Це також підтверджується копією листа ОСОБА_1 від 02 лютого 2024 року до ТДВ «СГ «Оберіг», де вказана зовсім інша адреса проживання ( АДРЕСА_2 ), яка збігається з адресою ОСОБА_3 в позові, що розглядається. Вважає, що сторона позивача свідомо надала суду завідомо неправдиву інформацію, яка може істотно вплинути на розгляд справи при вирішенні питання тотожності позовів по справах №703/1067/24 та №703/6302/25.

Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року вирішено клопотання відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково, приєднати до матеріалів справи клопотання відповідача про долучення доказів та врахувати викладені у нього обставини при розгляді заяви відповідача про закриття провадження у справі, у задоволенні іншим вимог клопотання відмовлено.

13 жовтня 2025 року на адресу суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив.

Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року вирішено відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив залишити без розгляду.

15 жовтня 2025 року, через систему «Електронний суд», на адресу суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 на відповідь на відзив, які сформовані у вказаній системі» 14 жовтня 2025 року. У даних запереченнях відповідач ОСОБА_2 зазначає, зокрема, що твердження позивача про відсутність у позовній заяві по тотожній справі №703/1067/24 даних про те, що позивач являється чоловіком ОСОБА_3 не відповідає дійсності. Так, в першому абзаці основного тексту відповідної позовної заяви зазначено: « ОСОБА_2 , 29 листопада 2023 року о 08 годині 50 хвилин в с. Балаклея, вул. Миру, керуючи автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не врахував дорожньої обстановки, та під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем Mersedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (чоловіка)…». Зазначає, що позивач у відповіді на відзив фактично визнав, що доручив адвокату Кузьменко Є.О. займатися даним позовом та фактично підтвердив спільне місце реєстрації з ОСОБА_3 . Позивач є фізичною особою, а вказана адреса місця проживання чи перебування, яку зазначив позивач у позовній заяві у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ), є будинком з офісними приміщеннями, це загальновідомий факт. Дане приміщення не підпадає під категорію «житловий об`єкт або якийсь житловий об`єкт. Позовна заява, з урахування викладеного, не відповідає п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Звертає увагу суду, що такі обставини й дії сторони позивача безпосередньо суперечать його інтересам та істотно впливають на розгляд питання при вирішенні питання тотожності позовів по справах №703/1067/24 та №703/6302/25, а наведені ним в клопотанні про долучення доказів та даному запереченні, факти, докази, твердження, правові норми свідчать про зловживання стороною позивача процесуальними правами та, навіть, не відповідності позовної заяви нормам ЦПК.

Адвокат Кузьменко Є.О. був представником сторони позивача у тотожній справі №703/1067/24, про це свідчить позовна заява по тотожній справі №703/1067/24, надана суду разом з відзивом на позову заяву по справі, що розглядається. Таким чином, всі твердження, описані ним у відзиві та клопотанні про долучення доказів, на його думку, підтвердили, фактично сторона позивача збігається з позовом по тотожній справі №703/1067/24.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

Суд, врахувавши доводи відповідача, які викладені у заявах по суті справи у частині вимоги про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи в обсязі, необхідному для правильного вирішення заявленого відповідачем клопотання про закриття провадження у справі, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстави для закриття провадження у справі передбачені статтею 255 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» зазначив, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Закриття провадження у справі можливе лише за умови, якщо рішення, що набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду законної сили.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження №14-225цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами».

Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц (провадження №14-58цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) Великої Палати Верховного Суду вказала, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

У постанові від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15 (провадження №12-15гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права».

Так, судом встановлено, що 13 березня 2024 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Кузьменко Є.А., у системі «Електронний суд» сформована позовна заява до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка адресована Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

У вказаній позовній заяві на вирішення суду постановлені наступні вимоги: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 320 856 гривень 40 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень 00 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 3408 гривень 56 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір (витрати на правничу допомогу) в сумі 30 000 гривень.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв адвокат Кузьменко Є.А., підставами позову є порушення водієм автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим відбулося зіткнення з автомобілем «Mersedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_3 , що мало місце 29 листопада 2023 року о 08 годині 50 хвилин в с. Балаклея, вул. Миру, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та позивачу ОСОБА_3 , як власнику пошкодженого автомобіля, завдано матеріальної шкоди. Предметом позову у зазначеній справі є відшкодування позивачу ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 320 856 гривень 40 копійок, завданої внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу, яка складається з вартості завданої шкоди у сумі 472 756 гривень 40 копійок та вартості витрат на проведення експертизи у сумі 8100 гривень, з загальної суми яких відраховано страхову виплату у сумі 160 000 гривень 00 копійок.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, а позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 не заперечують, що на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_3 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області заведено цивільну справу №703/1067/24 та за результатами її розгляду 12 листопада 2024 року прийнято рішення, яке переглянуто Черкаським апеляційним судом 14 січня 2025 року та у цей же день набрало законної сили.

Натомість, як вбачається з позовної заяви у даній цивільній справі №703/6302/25, підставами позову ОСОБА_1 є також є порушення водієм автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим відбулося зіткнення з автомобілем «Mersedes Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_3 , однак яким, на час дорожньо-транспортної пригоди правомірно керував ОСОБА_1 , що мало місце 29 листопада 2023 року о 08 годині 50 хвилин в с. Балаклея, вул. Миру, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та позивачу ОСОБА_1 , як особі, яка правомірно володіла та керувала автомобілем, який пошкоджено, завдано матеріальної шкоди. Предметом позову у зазначеній справі є відшкодування позивачу ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 209 356 гривень 40 копійок, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, яким він керував на час дорожньо-транспортної пригоди, яка є різницею між вартістю завданої шкоди у сумі 472 756 гривень 40 копійок та лімітом відповідальності страховика у сумі 160 000 гривень 00 копійок і вартістю пошкодженого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди у сумі 103 400 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ч.1 ст.42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач це фізична або юридична особа, яка звертається до суду з позовом для захисту своїх прав, свобод чи законних інтересів, пред`являючи вимоги до відповідача.

Отже, судом встановлено, що у цивільній справі №703/1067/24, яка затвердженням відповідача ОСОБА_2 була заведена на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_3 та вже розглянута судом та рішення суду набрало законної сили, позивачем є ОСОБА_3 , а підставами позову є пошкодження транспортного засобу, який належить ОСОБА_3 на праві власності, у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася з вини відповідача ОСОБА_2 , натомість у цивільній справі №703/6302/25, яка на даний час розглядається Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, позивачем є ОСОБА_1 , а підставами позову є пошкодження транспортного засобу, який хоча і належить ОСОБА_3 на праві власності, однак таким транспортним засобом користувався позивач ОСОБА_1 , у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася з вини відповідача ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач та підстави позову у цивільній справі №703/1067/24, яка затвердженням відповідача ОСОБА_2 була заведена на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_3 та вже розглянута судом та рішення суду набрало законної сили, не є тотожними з позивачем та підставами позову у цивільній справі №703/6302/25, яка на даний час розглядається Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

При цьому, сам по собі факт проживання позивача у даній цивільній справі - ОСОБА_1 за однією з позивачем у цивільній справі №703/1067/24 ОСОБА_3 , а також отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як під час підготовки вищевказаних позовних заяв, так і під час судового розгляду таких позовних заяви, правничої допомоги в одного й того ж адвоката, не є підставою для визнання сторони позивача у справах №703/1067/24 та №703/6302/25 тотожними, з огляду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є однією і тією ж фізичною особою та кожний з них окремо звернувся до суду за захистом свого особистого права, яке, на їх думку, було порушено.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.89, 255, 258-261, 353-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у цивільній справі №703/6302/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Ігнатенко