Номер провадження по справі 2/387/789/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Добровеличківка справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права приватної власності на 1/2 квартиру за набувальною давністю

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 15 вересня 2025 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача в інтересах позивача просить визнати право приватної власності на 1/2 квартиру за набувальною давністю, а саме житлової квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №796 від 13.03.2008 на праві приватної власності позивачу належить 1/2 частка житлової квартири АДРЕСА_1 . Вказану частку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Іншу 1/2 частку квартири успадкував його брат ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті цю частину квартири успадкувала його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Донецькій області. ОСОБА_3 виїхала в 2013 році і з того, часу він вільно володіє житловою квартирою. Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, що спонукало представника позивача звернутися до суду.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.10.2025 вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку .

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінюючи докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, розглянув справу в межах заявлених вимог і дійшов до наступного.

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2008 року, виданого державним нотаріусом Добровеличківської державної нотаріальної контори, встановлено, що спадкоємцем майна на частку майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є син ОСОБА_2 . Спадкове майно складається із права власності на трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_2 (а.с.13).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № інформаційної довідки 442918988 від 10.09.2025 встановлено, що об`єкт квартира, яка знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_3 , вид спільної власності спільна часткова власність, розмір частки , власники: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

З витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер витягу 442717009 від 09.09.2025 встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , розмір частки , власник ОСОБА_2 (а.с.15).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2013 встановлено, що спадкоємцем частки зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с.16).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 34786750 від 08.08.2013 встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємець ОСОБА_3 , спадкове майно квартира АДРЕСА_1 , (а.с.17).

Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2013 встановлено, що спадкоємцем частки зазначеного майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_3 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається із трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_3 (а.с.16).

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу 82553428 від 16.09.2025 встановлено, що ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.39).

Також зі змісту листа приватного нотаріуса Левітчук Г.Б. від 16.09.2025 №01-16/125 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа не заводилась (а.с.38).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Під час розгляду цивільної справи № 489/5975/17 (постанова від 09.10.2019 р.) Верховний Суд сформулював правовий висновок, яким роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зазначене узгоджується з пунктом 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2019, під час розгляду цивільної справи №910/17274/17 також висловила правову позицію про те, що умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вказане в сукупності свідчить про добросовісність володіння позивачем спірною квартирою.

Щодо відкритості та давності володіння, а також його безперервності, суд не має підстав сумніватися у цих обставинах, оскільки безспірно підтверджено факт безперервного проживання позивача за адресою квартира: АДРЕСА_3 , його проживання за цією адресою та утримання й обслуговування майна.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Таким чином не існує третіх осіб, які мали б певні цивільні права, наявність яких створює правомірну та обґрунтовану перешкоду у реалізації позивачем його претензій на спірне житло, а відтак відповідно по положень ст. 344 ЦК України, наявні правові підстави для набуття позивачем права власності на нерухоме майно, а саме вказану вище квартиру, оскільки вказані вище обставини відповідають встановленим критеріям добросовісності та безтитульності володіння вказаним майном.

Також суд установив, що на спірну квартиру не претендують інші особи, позивач відкрито, безперервно і тривало володіє нею, поводиться з об`єктом нерухомості як власник.

Чинне цивільне законодавство не надає позивачу жодного іншого законного способу набуття права на власність на зазначену квартиру, окрім, як звернення до суду. Відсутність правових підстав володіння вказаною квартирою підтверджується вищевикладеними доказами та обґрунтуваннями. Суд з`ясував, що позивач не укладав угод протягом всього строку володіння вказаним нерухомим майном, які б надавали позивачу титул користувача чи власника об`єкту нерухомості у зв`язку з відсутністю жодної інформації щодо існуючих прав третіх осіб на зазначену квартиру.

Отже, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та доведеність умов для набуття позивачем права власності за набувальною давністю на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК України.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 76-84, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 344, 353, 354, 356 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права приватної власності на 1/2 квартиру за набувальною давністю- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за набувальною давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м.Умань Черкаської області, жителя АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач Добровеличківська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області ( 27000, Кіровоградська область Новоукраїнського району селище Добровеличківка вулиця Шевченка, 132, );

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.