Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2071/25
Провадження № 2/945/1986/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - відповідач) суми недоплаченого страхового відшкодування майнової шкоди в розмірі 66 213,08 гривень та витрати на проведення експертизи (дослідження) в розмірі 5 000,00 гривень.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 вересня 2025 року цивільну справу № 945/2071/25 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП передано за територіальною підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2025 року матеріали ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2025 року цивільна справа розподілена та передана головуючому судді (судді-доповідачу) Павленко І.В.

В ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2025 року зазначено таке: «як вбачається з позовної заяви, позивачем обрано підсудність відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді № 1908215 від 20.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Отже, матеріали позовної заяви слід передати за місцем реєстрації позивача, оскільки ним обрано альтернативну підсудність, що відповідає приписам ст. 28 ЦПК України».

Однак, направляючи справу до Миколаївського районного суду Миколаївської області було порушено правила підсудності, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Приписами ч. 5 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

ОСОБА_1 , звертаючись до Миколаївського районного суду Миколаївської області для захисту порушених майнових прав, посилається на ч. 5 та ч. 6 ст. 28 ЦПК України, вказуючи на те, що місце проживання позивача та місце заподіяння шкоди (ДТП) - Миколаївський район Миколаївської області, а тому позов подається ним за територіальною підсудністю.

Однак, з матеріалів цивільної справи вбачається, що місцем заподіяння шкоди внаслідок ДТП є м. Миколаїв, на перехресті вулиць Веселинівської та Травневої, що належить до територіальної підсудності Центрального районного суду м. Миколаєва.

В той же час, місцезнаходженням юридичної особи відповідача є місто Київ.

Посилання в ухвалі Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2025 року на ч. 5 ст. 28 ЦПК України з метою визначення підсудності є помилковими, виходячи з такого.

В постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 355/1411/16-ц (провадження № 61-16523св18) зазначено, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» і положення цього Закону не застосовуються до відносин майнового страхування. Зазначений Закон може застосовуватися, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом, наприклад, права на інформацію при ненаданні для ознайомлення правил страхування тощо.

Крім того, Центральний районний суд м. Миколаєва, направляючи справу до неналежного суду не звернув уваги на зміст позову, де вказано, що «цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу на дату ДТП була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»». ОСОБА_2 це особа, яка була визнана винною у скоєнні ДТП.

В той же час позивач ОСОБА_1 не є споживачем послуг страхової компанії, що повністю виключає можливість застосування ч. 5 ст. 28 ЦПК України для визначення підсудності в цій конкретній справі.

У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia». Активна роль суду проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі й застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому помилка позивача в посиланні на ч. 5 ст. 28 ЦПК України та помилкове віднесення позивачем перехрестя вулиць Веселинівської та Травневої м. Миколаєва до підсудності Миколаївського районного суду Миколаївської області було виправлене Миколаївським районним судом Миколаївської області, який ухвалою від 18 вересня 2025 року направив справу за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

В той же час, Центральний районний суд м. Миколаєва не повно вивчивши питання, помилково направив справу, з порушенням правил підсудності, до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року у справі № 855/364/19 (провадження № 11-871ав19) зазначено таке: «якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС.

Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.

Таке рішення є виконанням вимог закону».

Отже, справу належить повернути до Центрального районного суду м. Миколаєва як направлену внаслідок порушення правил підсудності.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 258-261, 263, 352-354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди завданої ДТП, передати за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала складена та підписана 21.11.2025.

Суддя І.В. Павленко