Справа № 390/1371/25
Провадження № 2/390/709/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Петренко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник ТОВ "Споживчий центр" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 23 784 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.07.2024 між сторонами укладено кредитний договір №25.07.2024-100003134, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною Договору. ТОВ "Споживчий центр" виконали зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. ОСОБА_1 зобов`язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати по справі.

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

В позовній заяві позивач просить розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд , яке повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що за правилами ст.128 ЦПК України є днем вручення судової повістки, тобто повідомленням належним чином.

22.09.2025 від представника відповідача по справі - адвоката Віватенко М.І. надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що відповіадч є військовослужбовцем, мобілізованим до лав ЗСУ, який з серпня 2024 року по теперішній час перебуває в ЗСУ. Оскільки чинне законодавство передбачає звільнення військовослужбовців від сплати відсотків за користування кредитом, вважає, що позовні вимоги про стягнення відсотків, штрафів і пені за період служби відповідача є незаконними. Тому просить визнати заборону стягнення з відповідача процентів, штрафів і пені у період військової служби під час військового стану та залишити до стягнення лише основну суму боргу за наявності підстав лише тіло кредиту. Вирішити питання про судові витрати з урахуванням результатів розгляду справи.

На підтвердження викладених обставин долучив до матеріалів справи копію військового квитка серії НОМЕР_1 та довідку військової частини НОМЕР_2 .

03.10.2025 від представника відповідача - адвоката Віватенка М.І. надійшли додаткові пояснення, в яких він просить визнати незаконними вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків, штрафів і пені в сумі 15 784 грн, у зв`язку з чим відмовити в цій частині у задоволенні позову. Визнати заборону стягнення з відповідача процентів, штрафів і пені у період військової служби під час військового стану та залишити до стягнення лише основну суму боргу за наявності підстав лише тіло кредиту 8 000 грн та за умови доведення факту його непогашення. Врахувати обставини воєнного стану та мобілізації віддповідача як форс-мажор. Вирішити питання про судові витрати з урахуванням резільтатів розгляду справи.

06.10.2025 від представнка позивача по справі надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в який просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним догвором № №25.07.2024-100003134 від 25.07.2024 у розмірі 9 200 грн та судовий збір в сумі 2 422 грн 40 коп. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статей 525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України.

Судом встановлено, що 25.07.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ "Споживчий центр" укладено кредитний договір №25.07.2024-100003134, шляхом підписання електронним підписом Заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 25.07.2024 за посиланням. Відповідно до умов договору ТОВ "Споживчий центр" надали ОСОБА_1 кредит у сумі 8 000 грн, (реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів Позичальнику за цим та наступними договорами: 5354-32XX-XXXX-1089), із процентною ставкою 1,35 % за кожен день користування кредитом, строком на 98 днів до 30.10.2024, зі сплатою неустойки в розмірі 80 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, а також зі сплатою комісії 15% від суми кредиту, що дорівнює 1200 грн. Листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" №1-2605 від 26.05.2025 повідомлено, що відповідно до договору №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024, 25.07.2024 успішно перераховано кредитні кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_3 на суму 8 000 грн, номер транзакціїї в системі i.Pay.ua 463175676, призначення платежу: видача за договором кредиту №25.07.2024-100003134. Довідка - розрахунок заборгованості свідчить, що загальна сума заборгованості 23 784 грн, яка складається з заборгованості: за кредитом 8 000 грн, за процентами 10 584 грн, які нараховані за період з 25.07.2024 по 30.10.2024 (дата повернення кредиту), комісії - 1 200 грн, неустойки 4 000 грн.

Таким чином, наданими суду документами підтверджується факт укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 8 000 грн, що також не оспорюється відповідачем.

Представник відповідача у письмових поясненнях не заперечував проти задоволення позовної вимоги лише в частині стягнення з відповідача суми тіла кредиту в розмірі 8 000 грн за умови доведення факту його непогашення.

Разом з цим, сторона відповідача не спростувала обставини щодо наявної суми заборгованості за кредитом, не надала свого розрахунку, чи інший доказ, який би спростовував нараховану позивачем суму боргу за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн. Відомостей про добровільну сплату боргу або його частини справа не містить.

Також позивач просить стягнути з відповідача, крім боргу за тілом кредиту, заборгованість за комісією в розмірі 1 200 грн.

Щодо нарахування комісії, суд виходить з такого.

Пунктом 8 Заявки кредитного договору №25.07.2024-100003134 (кредитної лінії) визначено: "Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі "Комісія", економічна сутність плата за надання Кредиту) 15% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно з Графіком платежів ( п.9 заявки)".

Отже, 1 200 грн комісії, які прохає стягнути ТОВ «Споживчий центр», передбачені п.8 заявки кредитного договору, підписаної відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ від 10.05.2007 №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 ЗУ «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.

За обставин цієї справи сплата позичальником комісії за надання кредиту передбачена умовами договору. Однак у договорі не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Іншими словами незрозуміло - за що саме позичальник має сплатити комісію за надання йому кредитних коштів, адже відповідних дій на користь позичальника кредитор, отримавши комісію, вчиняти не зобов`язаний.

Так у цьому випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому інших дій окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства, інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.

Відтак, вважати те, що вимоги про сплату позичальником комісії є справедливими та обґрунтованими підстав немає.

Тому вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №25.07.2024-100003134 від 25.07.2024 підлягають до задоволення лише в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту), що становить 8 000 грн. В частині вимог про стягнення комісії відповідно до вказаного договору позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідатиме вимогам ст.141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.525-527, 530, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за договором №25.07.2024-100003134 від 25.07.2024 в сумі 8 000 грн і судові витрати у сумі 2 106, 43 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У порядку п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Квітка