Дата документу 18.11.2025 Справа № 335/9409/25
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/9409/25 Пр. № 22-ц/807/2053/25Головуючий у 1-й інстанції:Романько О.О. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2025 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (надалі ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО») про визнання рішення протиправними та його скасування

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 паспорт, копія а.с. 8-9 - Комунарський район м. Запоріжжя) в особі представника ОСОБА_2 звернулась до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним позовом на підставі ст. 27 ч. 2 ЦПК України (Підсудність справ за місцезнаходженням відповідача юридичної особи) (а.с.1-4), в якому просила визнати протиправним та скасувати протокол засідання комісії відповідача з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ № 532 від 13.11.2024 року.

В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Романько О.О. (а.с.27).

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2025 року (а.с.29-30) дану справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника Гребнєва І.І. у своїй апеляційній скарзі (а.с.37-40) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя.

В автоматизованому порядку 13.10.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с. 50). Ухвалою апеляційного суду від 13.10.2025 року (а.с.51) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 17.10.2025 року (а.с.54). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 20.10.2025 року (а.с.55), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с.56). Оскільки,згідно зі ст. 353 ч. 1 п. 9 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … передачі справи на розгляд іншого суду. Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 9 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідач ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНРГО» не скористалось своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, передаючи дану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, керувався ст. ст. 27, 30 ч.1, 31-32, 259-260, 353-354 ЦПК України та виходив із того, що остання має розглядатись у суді за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено із позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів у цій справі (а.с. 1-26), що нею заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ № 532 від 13.11.2024 року про нарахування вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 91810 кВт.год на суму 945408,73 грн. за порушення ПРЕЕ, зафіксоване актом №10014584 від 12.09.2024 року на об`єкті житлової нерухомості (магазину), який належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (акт про порушення, копія а.с. 14-16, договір оренди приміщення а.с. 18-71, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - а.с. 22-23).

Тобто, як вірно зазначив суд першої інстанції, спір у даній справі стосується надання послуг з постачання електричної енергії в нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Запоріжжя.

Також з позову слідує, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Запоріжжя вже перебуває інша цивільна справа №336/3467/25 за позовною заявою ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 (зміст позову т.с. 1 зворот).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Цивільно-процесуальне законодавство за деякими категоріями справ на підставі специфіки предмету спору встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ. Виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України) має пріоритет перед загальною (ст. 27 ЦПК України) та альтернативною підсудністю (ст. 28 ЦПК України). З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов про визнання протиправним та скасування рішення має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна, за правилами виключної підсудності. Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України. Беручи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що справа Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя не підсудна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 ст. 31 ЦПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За наведених обставин, враховуючи, що предметом позову у цій справі є визнання протиправними та скасування рішення комісії ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», яке надавало послуги з розподілу електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , і вказаний об`єкт нерухомого майна територіально знаходиться в Шевченківському районі міста Запоріжжя, на який розповсюджується юрисдикція Шевченківського районного суду міста Запоріжжя, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позов ОСОБА_1 , з яким остання звернулася до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, повинен розглядатись у суді за правилами виключної підсудності, тобто за місцезнаходженням нерухомого майна. З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно виснував про передачу цієї справи на розгляд Шевченківському районному суду міста Запоріжжя у порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача ОСОБА_4 , яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Апеляційним судом встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни ухвали, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті вищезазначеного процесуального питання у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 в особі представника Гребнєва І.І. не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України в разі відмови позивачу у задоволенні її апеляційної скарги, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також, встановлено, що позивач (споживач та особа з інвалідністю ІІ групи посвідчення, копія а.с. 10) в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова апеляційним судом складена 18.11.2025 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.