Провадження № 2/686/6436/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гайдуку А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У липні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування поданого позову вказано, що 30.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №3662403 на суму 4000 грн. строком на 15 днів до 14.09.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Також, 30.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №101866465 на суму 4000 грн. строком на 15 днів до 14.09.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до боржника за договором про споживчий кредит №3662403 від 30.08.2021 року.

30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-11-65, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до боржника за договором про споживчий кредит №101866465 від 30.08.2021 року.

10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» на підставі Договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за договорами про споживчий кредит №3662403 та №101866465 від 30.08.2021 року.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, позивач просить стягнути заборгованість в загальному розмірі 52440,32 грн., з яких:

- заборгованість за кредитним договором №3662403 від 30.08.2021 року у розмірі 16280,32 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3334,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 11786,32 грн., заборгованості за комісіями 1160 грн.;

- заборгованість за кредитним договором №101866465 від 30.08.2021 року у розмірі 36160,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 31000,00 грн., заборгованості за комісіями 1160 грн.

Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 16000 грн.

Ухвалою суду від 10.07.2025 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

06.08.2025 року до суду надійшов відзив на позов із запереченнями щодо заявлених позовних вимог.

13.08.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в змісті позовної заяви вказав про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у відзиві на позов просили розглядати справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №3662403, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн. (п. 1.2), строком на 15 днів з 30.08.2021 по 14.09.2021 (п. 1.3, 1.4).

Згідно п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Комісія за надання кредиту: 1160 грн., яка нараховується за ставкою 29,00 % від суми кредиту одноразово.

Згідно з п. 6.1 договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

За змістом п. 6.3 договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення цього кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит складено графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким загальна вартість кредиту становить 6960,00 грн., з яких 4000,00 грн. тіло кредиту, 1800,00 грн. відсотки за користування кредитом, 1160 грн. комісія за надання кредиту.

Вказана інформація міститься також в паспорті споживчого кредиту №3662403, копія якого міститься в матеріалах справи.

Окрім того, 30.08.2021 року складена анкета-заява на кредит №3662403, згідно з якою сума кредиту 4000,00 грн.; строк кредиту 15 днів, дата повернення кредиту 14.09.2021; сума до повернення 6960,00 грн.; складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом 1800,00 грн. (3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом).

Того ж дня, 30.08.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит №101866465, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн. (п. 1.2), строком на 15 днів з 30.08.2021 по 14.09.2021 (п. 1.3, 1.4).

Згідно п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно п. 1.6 Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Комісія за надання кредиту: 1160 грн., яка нараховується за ставкою 29,00 % від суми кредиту одноразово.

Згідно з п. 6.1 договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

За змістом п. 6.3 договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення цього кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

Додатком № 1 до договору про споживчий кредит складено графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким загальна вартість кредиту становить 6960,00 грн., з яких 4000,00 грн. тіло кредиту, 1800,00 грн. відсотки за користування кредитом, 1160 грн. комісія за надання кредиту.

Вказана інформація міститься також в паспорті споживчого кредиту №3662403, копія якого міститься в матеріалах справи.

Окрім того, 30.08.2021 року складена анкета-заява на кредит №3662403, згідно з якою сума кредиту 4000,00 грн.; строк кредиту 15 днів, дата повернення кредиту 14.09.2021; сума до повернення 6960,00 грн.; складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом 1800,00 грн. (3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом).

30.08.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 8000,00 грн. (двома платежами по 4000 грн.) згідно договору №3662403 та №101866465, що підтверджується даними довідок ТОВ «ФК «Елаєнс» від 21.03.2025 року.

Факт зарахування коштів на рахунки відповідача також підтверджується наданими на виконання ухвали суду від 06.08.2025 року виписками АТ «Сенс Банк» та АТ «ПУМБ» за банківськими рахунками ОСОБА_1

26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №26-01/2022-83, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до боржника за договором про споживчий кредит №3662403 від 30.08.2021 року.

30.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-11-65, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі до боржника за договором про споживчий кредит №101866465 від 30.08.2021 року.

10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» на підставі Договору відступлення права вимоги №10-01/2023, в тому числі за договорами про споживчий кредит №3662403 та №101866465 від 30.08.2021 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги відповідач має загальну суму заборгованості у розмірі 52440,32 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр»:

- за кредитним договором №3662403 від 30.08.2021 року станом на 25.06.2025 року в сумі 16280,32 грн., з яких: заборгованість за кредитом 3334,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 11786,32 грн. та заборгованість за комісією 1160 грн.

- за кредитним договором №101866465 від 30.08.2021 року станом на 25.06.2025 року в сумі 36160,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн.; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 31000,00 грн., заборгованості за комісіями 1160 грн.

Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач порушив умови кредитних договорів №3662403, №101866465 та вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3334,00 грн. (з урахуванням погашення тіла кредиту у розмірі 666 грн.) за договором №3662403 від 30.08.2021 року та у розмірі 4000 грн. за кредитним договором №101866465 від 30.08.2021 року є правомірними та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог ТОВ «Коллект центр» в частині стягнення відсотків та комісії за вище зазначеними договорами, суд виходить з наступного.

Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тому, розмір відсотків за вище наведеними кредитними договорами слід розраховувати в межах встановленого сторонами строку кредитування з урахуванням п. 2.3.1.2. цих договорів щодо пролонгації договору на строк не більше 60 днів.

Відповідно до умов кредитного договору №3662403 від 30.08.2021 року відповідачу нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 1880 грн. (на підставі п. 1.3., 1.5.2. договору) та 13178,32 грн. (на підставі п. 2.3.1.1., 2.3.1.2, 1.6 договору).

Окрім того, відповідачем було сплачено на погашення відсотків 1392 грн. та комісії за пролонгацію (управління та обслуговування кредиту, що погоджено сторонами договору) 200 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості сплачені відповідачем відсотки були враховані при визначенні поточної суми заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 11786,32 грн. є вірними та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до умов кредитного договору №101866465 від 30.08.2021 року з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом у розмірі 1880 грн. (в межах погодженого строку 15 днів на підставі п. 1.3., 1.5.2. договору) та 12000 грн. (з урахуванням пролонгації 60 днів на підставі п. 2.3.1.2, 1.6 договору).

Таким чином, позивачем неправомірно нараховані відсотки поза межами встановленого строку кредитування у розмірі 19000 грн., у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Щодо стягнення комісії за надання кредиту суд звертає увагу, що сторонами було погоджено умови та порядок її сплати, а отже згідно з умовами кредитних договорів №3662403 від 30.08.2021 року та №101866465 від 30.08.2021 року сума комісії у розмірі 1160 грн. за кожен підлягає стягненню з відповідача.

В свою чергу, відповідач, підписавши договори, погодився на запропоновані умови сплати відсотків та комісії, у зв`язку з чим заперечення відповідача та його представника на позов суд оцінює критично, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами, тоді як згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, а також те, що позивач на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги (факторингу) набув права нового кредитора до відповідача та має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення суми кредитних коштів, відсотків, відповідачем не спростовано наявність укладеного договору та отримання грошових коштів від первісного кредитора, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Коллект Центр» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором №3662403 від 30.08.2021 у загальному розмірі 16280,32 грн. та за кредитним договором №101866465 від 30.08.2021 року у загальному розмірі 17160 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 02-09/2024-7 від 02.09.2024, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Інформації, що Корнійчук Я.П. є діючим адвокатом, матеріали справи не містять.

Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 11.09.2024 № 638/3288/16-ц (61-2648св24).

Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.

Отже, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 16000 грн. витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме, судовий збір в розмірі 1544,72 грн. (2422,40х33440,32:52440,32).

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 257, 526, 546, 549, 611, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, адреса: 01133, м.Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306) заборгованість за договором про споживчий кредит №3662403 від 30.08.2021 року у загальному розмірі 16280,32 грн., за договором про споживчий кредит №101866465 від 30.08.2021 року у загальному розмірі 17160 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1544,72 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.11.2025 року.

Суддя Сергій Стефанишин