Провадження № 2-с/638/268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування судового наказу

18 листопада 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання

в с т а н о в и в:

17.11.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання, в якій просить суд скасувати судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 визначено головуючу суддю Яковлеву В.М.

У зв`язку з розглядом вищевказаної заяви витребувано матеріали цивільної справи № 638/21783/25 (провадження № 2-н/638/4758/25) за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання.

Заява мотивована тим, що 11 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова видав наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання.

Так заявник вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки сума боргу за період з 01.02.2022 року по 30.09.2023 року за послуги водопостачання від ІКП ВКП 17702,78 грн не відповідає дійсності та не підтверджена документально.

Вказує, що відповідно періоду нарахування боргу, то з березня 2022 року по жовтень 2022 року плата за водопостачання не нараховувалась тому, що місто було в окупації. Водопостачання було відновлено лише з листопада 2022 року. У комунальному кабінеті Приватбанку на 03.11.2025 за послуги водопостачання від ІКП ВКП виставлена сума 18.206,64, а перевірити достовірність рахунку не можливо. Особового кабінету Ізюмський водоканал не має, розрахунки заявниці не надали, особисто звернутись до водоканалу не має можливості, тому, що з березня 2022 року по теперішній час вони знаходяться за кордоном.

Також зазначає, що на перше звернення від 16.10.2025 зробити перерахунок заборгованості, була надана відповідь, з вказанням причини, яка не стосується ситуації, а також не було надано рахунків по існуючій заборгованості. Також в березні 2022 року квартира була пошкоджена і в ній ніхто не мешкав. В свою чергу, ніяких розрахунків, підтверджуючих правомірність нарахованого боргу заявник не отримала, що унеможливлює погашення боргу до з`ясування реальної суми боргу, підтвердженої документально.

Суд, дослідивши доводи заяви, матеріали цивільної справи №638/21783/25, зазначає наступне.

Так матеріали вказаної справи свідчать, що 11 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова видав судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання.

В свою чергу, ОСОБА_1 14.11.2025 звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання.

Вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки сума боргу за період з 01.02.20 22 року по 30.09.2023 року за послуги водопостачання від ІКП ВКП 17702,78 грн не відповідає дійсності, не підтверджена документально.

Вказує, що відповідно періоду нарахування боргу, то з березня 2022 року по жовтень 2022 року плата за водопостачання не нараховувалась тому, що місто було в окупації. Водопостачання було відновлено лише з листопада 2022 року. У комунальному кабінеті Приватбанку на 03.11.2025 за послуги водопостачання від ІКП ВКП виставлена сума 18.206,64, а перевірити достовірність рахунку не можливо. Особового кабінету Ізюмський водоканал не має, розрахунки заявниці не надали, особисто звернутись до водоканалу не має можливості, тому, що з березня 2022 року по теперішній час вони знаходяться за кордоном.

Також зазначає, що на перше звернення від 16.10.2025 зробити перерахунок заборгованості, була надана відповідь, з вказанням причини, яка не стосується ситуації, а також не було надано рахунків по існуючій заборгованості. Також в березні 2022 року квартира була пошкоджена і в ній ніхто не мешкав. В свою чергу, ніяких розрахунків, підтверджуючих правомірність нарахованого боргу заявник не отримала, що унеможливлює погашення боргу до з`ясування реальної суми боргу, підтвердженої документально.

Суд вказує, що відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Заява про скасування судового наказу відповідає вимогам статті 170 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, а тому відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Як було зазначено судом, заявник зазначає, що сума боргу не відповідає дійсності та не підтверджена документально.

За таких обставин, між сторонами існує спір з приводу заборгованості за оплату зазначеної заборгованості.

Отже, зазначені в заяві про скасування судового наказу доводи заявника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

За таких обставин, оскільки спірний наказ видано без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, зважаючи на те, що боржник оспорює наявність заборгованості, а відтак наявний спір про право, суд доходить висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

В свою чергу, клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 170, 171 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Шевченківським районним судом м. Харкова 11 листопада 2025 року за заявою Ізюмського комунального виробничого водопровідно-каналізаційного підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачанняв розмірі 17702,78 грн за період з 01.02.2022 по 30.09.2023, та судовий збір в розмірі 302,80 грн, тобто по 151,40 грн з кожного.

Роз`яснити Ізюмському комунальному виробничому водопровідно-каналізаційному підприємствуйого право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Яковлева