Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/4805/25
Провадження № 2/644/3234/25
Рішення

Іменем України

20 листопада 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі

головуючої судді Маркосян М.В.,

за участю секретаря судового засідання Скорик Ю.С.

представника відповідача адвоката Жмуренко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом, в якому заявлено вимогу про стягнення з Відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 800 доларів США в якості компенсації за пошкодження автомобіля ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 червня 2022 року ОСОБА_2 було складено розписку, якою останній зобов`язувався сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) доларів США або еквівалент даної суми в гривні за курсом в якості компенсації за пошкодження автомобіля ОСОБА_1 . Відповідач в добровільному порядку ОСОБА_1 коштів не сплатив, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду, просить стягнути зазначену суму коштів з відповідача, а також стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою Індустріального районного суду від 04.06.2025 вищевказана цивільна справа прийнята до провадження, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні та судове засідання.

05.09.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову та зазначає про те, що відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди та вину відповідача. Це унеможливлює стягнення коштів у вигляді компенсації за пошкоджений автомобіль. Розмір збитків, на які посилається Позивач, не підтверджений належними доказами, а тому не може бути покладений в основу позовних вимог. Посилання Позивача на розписку як на підставу позову є безпідставним, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини позики.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

У судове засідання, призначене на 11.11.2025 ані позивач, ані його представник не прибули, клопотань про відкладення судового розгляду до моменту судового засідання до суду не надходило.

У відповідності до статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож, судом, враховуючи неодноразове відкладення розгляду справи, протокольною ухвалою від 11.11.2025 постановлено провести судове засідання та судовий розгляд у справі за відсутності позивача на підставі наданих ним документів та пояснень в заяві по суті спору.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що 13 червня 2022 року ОСОБА_2 було складено розписку, якою останній зобов`язувався сплатити ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) доларів США або еквівалент даної суми в гривні за курсом в якості компенсації за пошкодження автомобіля ОСОБА_1 . Позивачем до суду оригінал розписки не надано, також, не надано перекладу розписки на українську мову, однак представником відповідача факт складання такої розписки зі змістом, зазначеним у позовній заяві не заперечувався.

На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем не доведено ані факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 13 червня 2022 року, ані вини відповідача в цій дорожньо-транспортній пригоді. Навпаки, згідно з відповіддю ГУНП в Харківській області №187292 -2025 від 01.09.2025 встановлено, що в інформаційній підсистемі Єдиний облік інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції відсутня інформація щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю учасників даної справи, тобто відсутній факт настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Отже, оскільки в позовній заяві підстави складання розписки прямо пов`язані із подією ДТП, а сам факт дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача в заподіянні шкоди жодними доказами не підтверджені, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 підлягають покладенню на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 20.11.2025.

Суддя Марина МАРКОСЯН