Справа № 569/9978/25
24 листопада 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу , -
в с т а н о в и в: У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу .
Згідно уточних позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 9 050 доларів США, що еквівалентно 375 559 гривень 61 коп. за курсом Національного банку України на день подання позову, з подальшим перерахунком у гривню за офіційним курсом НБУ на день фактичного виконання рішення суду. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2021 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов укладеного договору Відповідачем отримано у позику грошові кошти в сумі 160 930 грн, що становило 6050 доларів США. В підтвердження фактичної передачі грошових коштів Відповідачем була видана розписка від 16 листопада 2021 року. В розписці відмічено, що передача коштів вчинена при свідках - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до п.1 Договору Відповідач зобов`язувався повернути позичені кошти в сумі 6 050 доларів США шляхом виплати їх еквіваленту за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день передачі коштів з виплатою частинами відповідно до графіку платежів.
Проте Відповідач свої зобов`язань за договором позики не виконав.
Враховуючи викладене, заборгованість за Договором-1 основна сума боргу становить 6050 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 251 064,71 грн;
В підтвердження фактичної передачі грошових коштів Відповідачем була видана розписка від 25 грудня 2021 року. В розписці відмічено, що передача коштів вчинена при свідках - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Фактично розписка видана 25 грудня 2021 року і вказана дата є датою передачі коштів, проте в даті поруч з підписом позичальником зроблено описку та замість 25.12.2021 помилково вказано 25.01.2021 р.
Відповідно до п.1 Договору Відповідач зобов`язувався повернути позичені кошти в сумі 3000 доларів США шляхом виплати їх еквіваленту за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день передачі коштів з виплатою частинами відповідно до графіку платежів.
Проте Відповідач свої зобов`язань за договором позики не виконав.
Враховуючи викладене основна сума боргу за Договором-2 становить 3000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 124 494,9 грн.
Просив стягнути основну суму боргу, а саме: основну суму боргу за Договором-1 - 6050 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 251 064,71 грн; основну суму боргу за Договором-2 - 3000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 124 494,9 грн. Таким чином ціна позову становить 375 559 гривень 61 коп.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов у межах його доводів та просив задовольнити.
Ухвалою суду від 19.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків.
30.06.2025 року на адресу суду подано заяву на виконання вимог ухвали та долучено позовну заяву з додатками.
Ухвалою суду від 01.07.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання з участю сторін.
Ухвалою суду від 15.09.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи.
Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 16.11. 2021 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2 було укладено договір позики . Відповідно до умов укладеного договору Відповідачем отримано у позику грошові кошти в сумі 160 930 грн., що становило 6050 доларів США (1 дол. США = 26,6 грн). В підтвердження фактичної передачі грошових коштів Відповідачем була видана розписка від 16 листопада 2021 року. В розписці відмічено, що передача коштів вчинена при свідках - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Відповідно до п.1 Договору Відповідач зобов`язувався повернути позичені кошти в сумі 6 050 доларів США шляхом виплати їх еквіваленту за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день передачі коштів з виплатою частинами відповідно до графіку платежів. Проте Відповідач свої зобов`язань за договором позики не виконав. Судом не встановлено доказів повернення боржником боргу, а відповідачем не було надано належних та допустимих оказів на спростування вимог позивача.
Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дав в борг, а ОСОБА_2 отримав 160 930 грн. , що на день укладення договору становило 6050 доларів США. Отже, грошовою одиницею позики була національна валюта гривня, відтак, підлягає до стягнення борг у сумі 160 930 грн.
Крім того судом встановлено, що 25.12. 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на 87 312,00 грн, що на день позики було еквівалентно 3210 доларів США.
Відповідно до п.1 Договору Відповідач зобов`язувався повернути позичені кошти в сумі 3210 доларів США шляхом виплати їх еквівалентну за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день передачі коштів з виплатою частинами відповідно до графіку платежів.
Судом не встановлено доказів повернення боржником боргу за вищевказаним договором, а відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст, 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.08.2019 року по справі № 369/3340/16-ц, провадження № 61-7418св18, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Договора позики, боргові розписки в оригіналі надані та оглянуті судом, приєднані до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов`язання в повному об`ємі.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.
При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.
Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Законом України «Про валюту і валютні операції», а також Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» , Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно- правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 16.11.2021 року в сумі 160 930,00 грн. та за договором позики від 25.12.2021 року в сумі 81 600 грн.. Всього підлягає до стягнення борг за договорами позики на загальну суму 242 530,00 грн., що еквівалентно 9050 доларів США на день укладення кожного із договорів.
Відповідно до квитанції № ID:2622-9321-8181-3595 від 19.05.2025 року ОСОБА_1 сплачено 3755,60 грн. судового збору, виходячи з ціни позову 375 559,61 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення 2425,30 грн. судового збору.
На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,280-282, 284, 354, 355 ЦПК України, суд,
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 242 530 (двісті сорок дві тисячі п`ятсот тридцять) грн.. 00 коп., що по курсу НБУ на день укладення договорів становило 9050 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2425( дві тисячі чотириста двадцять п`ять) грн. 30 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий 04.07.1997 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.
Повний текст рішення виготовлено - 24.11.2025 року. Суддя О.В.Панас