ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9984/25 Справа № 207/3288/24 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав, стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатНіколаєва Галина Григорівна,

на рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 17 червня 2025 року,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович,

на додаткове рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

07.06.2024 року до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав, стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому позивачка просила:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню по аліментам за період з лютого 2022 року по 01.05.2024 року у розмірі 19 380, 68 грн.

04.11.2024 року до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини, в якому позивач просив усунути йому перешкоди зі сторони ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спілкуванні з донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її вихованні, визначивши способи його участі у спілкування та вихованні з донькою у вигляді побачень:

- періодичність побачень - двічі на місяць;

- дні тижня - субота;

- тривалість, з 11.00 годин до 16.00 годин суботи;

- місце зустрічей м. Кам`янське Дніпропетровської області, з можливістю відвідувати громадські заклади, місця відпочинку;

- зустрічі проводити без попередньої домовленості з матір`ю дитини та без її присутності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 17 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про позбавлення батьківських прав, стягнення пені за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини задоволено.

Усунуті ОСОБА_2 перешкоди зі сторони ОСОБА_1 у спілкуванні і вихованні дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначені способи участі ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді побачень першу та четверту суботу кожного місяця з 11.00 години до 16.00 години у м. Кам`янське Дніпропетровської області без попередньої домовленості з матір`ю дитини ОСОБА_1 та без її участі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року заяву представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Довгаль Сергія Володимировича, про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 гривень.

У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

15.07.2025 рокувід ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатНіколаєва Галина Григорівна надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 17 червня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення первісних позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що на момент розгляду справи доньки було вже 15 років, але суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви позивачки про опитування доньки. Суд не врахував, що батько не спілкувався з донької жодного разу за все її свідоме життя. Батько дитини не надав жодного доказу, що йому чинились перешкоди у спілкуванні.

Встановлений судом порядок спілкування суперечить загальним принципам поваги між батьками та є порушенням прав дитини на спокійне оточення.

04.09.2025 року від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування додаткового рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення заяви про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 69 000 грн.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що вартість наданих послуг у розмірі 69 000 грн є співмірною зі складністю справи, часом витраченим адвокатом та обсягом наданих послуг.

З посиланням на судову практику просив задовольнити апеляційну скаргу.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

17.09.2025 року від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою. Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість з аліментів погашена, а з донькою не спілкується ОСОБА_2 оскільки йому у цьому перешкоджали. Тож не позбавлення його батьківських прав спрямоване на забезпечення найкращих інтересів дитини.

Щодо скасування задоволення зустрічної позовної заяви, апеляційна скарга не спростовує тих висновків суду першої інстанції до яких він дійшов, дослідивши всі докази по справі.

Таким чином апеляційна скарга є необґрунтованою, формальною та задоволенню не підлягає.

06.10.2025 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатНіколаєва Галина Григорівна надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якої зазначено, що твердження про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав не відповідає реальним обставинам. ОСОБА_2 фактично самоусунувся від участі у вихованні дитини. НЕ брав та не бере участь у її житті, не забезпечує догляду та розвитку. Такі дії є прямим ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

До моменту подання позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 не вчинялось жодних дій для встановлення контакту з донькою.

СУДОВІ ВИКЛИКИ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.3 а.с.224, 225, т.4 а.с.1, 31-32, 33).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

З 4 жовтня 2008 року позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року було розірвано ( а.с. 16 том 1 ).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 15 том 1 ).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2011 року ОСОБА_2 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття, щомісячно у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь ОСОБА_1 .

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2022 року зменшено розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с. 17 19 , том 1 ).

Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 ( а.с. 28 том 1 ).

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, отримано належних доказів щодо свідомого ухилення батька від виконання батьківських прав. При цьому суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 проживає з дитиною у різних містах країни, має 2 неповнолітніх дітей, виявляє бажання брати участь у спілкуванні та вихованні дитини.

Доводи позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 щодо тверджень того, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не піклується про стан здоров`я дитини, не проявляє батьківської турботи, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Факт наявності заборгованості, на яку посилається ОСОБА_1 у первісному позові, спростовується довідкою про відсутність заборгованості по аліментам, тому відсутні підстави вважати, що заборгованість виникла з вини ОСОБА_2 , у зв`язку з чим була нарахована пеня, оскільки ОСОБА_2 перебував на військовій службі з 3 березня 2022 року у Збройних Силах України, про що свідчить військовий квиток серії НОМЕР_1 (а.с. 97 99 ).

ОСОБА_2 звертався до Служби у справах дітей Кам`янської міської ради з питання визначення способу участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 246 том 1 ) .

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 8вих-20/74 від 22 січня 2025 року вважають визначити ОСОБА_2 порядок участі у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 першу та четверту суботу кожного місяця з 11.00 години до 16.00 години . Всі зустрічі проводити у м. Кам`янське Дніпропетровської області за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_1 та без її присутності (а.с. 195-196 том 1).

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 можливості регулярно спілкуватися з дитиною, відповідачка ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні батька з донькою, яка проживає з матір`ю. При цьому, враховує інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю донькою, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість визначення порядку періодичних тимчасових побачень батька з дитиною, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

Довідку психолога ( а.с. 182 том 1 ) суд оцінює разом з всіма доказами у сукупності і враховує, що з даного питання стороною не надано висновку експерта та вважає його недопустимим у відповідності до ст. 76 , 78 ЦПК України.

Всі зустрічі повинні проводитися без попередньої домовленості з матір`ю та без її участі, оскільки попередня домовленість з матір`ю дитини нівелює визначений порядок участі батька у вихованні дитини, буде залежати лише від волі відповідачки і не вирішить спір між батьками.

Встановивши зазначені обставини, надавши їм належну юридичну оцінку, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні первісних позовних вимог та часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частини друга та третя статті 51 Конституції України).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 13 СК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частини перша-третя статті 12 ЦПК України).

Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Стаття 263 ЦПК України визначає суть законності та обґрунтованості судового рішення, а стаття 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини перша, третя та шоста статті 367 ЦПК України).

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (частини друга та третя статті 150 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частини перша, друга та четверта статті 155 СК України).

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина перша статті 180 СК України).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (частина перша статті 159 СК України).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (частина перша статті 164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (частина перша статті 165 СК України).

Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (частини перша та четверта статті 169 СК України).

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частини друга та третя статті 171 СК України).

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону про охорону дитинства).

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону про охорону дитинства).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками (абзаци другий та четвертий пункту 16 Постанови ПВСУ № 3).

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них (абзац шостий пункту 16 Постанови ПВСУ № 3).

У справі, що переглядається, позивачка за первісним позовом вказувала на дві підстави позбавлення батьківських прав: батько не бере участі у житті дитини, не виховує її, не турбується про неї та з березня 2022 року не сплачує аліменти.

Судом першої інстанції, який вислухав сторони, допитав свідків, дослідив письмові матеріали справи, було встановлено, що дійсно відповідач за первісним позовом не брав участі у вихованні доньки, оскільки позивачка за первісним позовом йому у цьому перешкоджала, та цілком логічно прийшов до висновку, що при таких обставинах відповідач за первісним позовом не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Щодо сплати аліментів, було встановлено, що відповідач за первісним позовом постійно сплачував аліменти до березня 2022 року. У березні 2022 року він вступив до лав Збройних сил України. У бухгалтерію військової частини не було своєчасно передано виконавчий лист, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка була повністю погашено за час розгляду справи у суді першої інстанції.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, в інтересах дитини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

Щодо додаткового рішення.

24 червня 2025 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , адвокат Довгаль Сергій Володимирович звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення у справі про стягнення витра на професійну правничу допомогу у розмірі 69 000 гривень.

На підтвердження цих витрат надав копії: договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року, додаткової угоди від 4 липня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року, акт приймання-передачі правової допомоги та грошових коштів від 21 червня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 4 липня 2024 року (т.3 а.с.121-128).

Від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатНіколаєва Галина Григорівна надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (т.3 а.с.131-133).

Суд першої інстанції враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом, дійшов до висновку, що стягненню підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 гривень 00 копійок , оскільки такі витрати відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 понесені і ці витрати відповідають критерію розумності та справедливості.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитись не може з наступних підстав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 755/7943/20-ц, в якій досліджував питання підтвердження витрат на правничу допомогу.

Верховний Суд підкреслив, що та обставина, що заявник не надав суду примірника цього договору про надання правової допомоги адвокатом не спростовує факту понесення ним витрат на правничу допомогу саме у цій справі, а не іншій, оскільки заявником на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано інші належні та допустимі докази, а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04 червня 2020 року, виданий на підставі договору про надання правової дороги від 03 березня 2020 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 16 грудня 2004 року; квитанції до прибуткового касового ордера №14, №2 i №3.

Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі що переглядається відсутні документи (відповідні квитанції, розписки або інші документи), що стороною понесені відповідні витрати.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Граматично, "Витрати" - це гроші, кошти, або інші економічні ресурси, витрачені на що-небудь.

Тож, якщо грошові кошти фактично ще не витрачені, зазначена у відповідному договорі сума є лише наміром їх витратити.

Процесуальний закон не передбачає можливості компенсувати стороні суму, яка вона має намір витратити на професійну правничу допомогу.

Компенсації підлягають лише витрати, як це передбачене положеннями статті 137 ЦПК України.

У справі, що переглядається до заяви про ухвалення додаткового рішення (т.3 а.с.121-125), додано: копію ордеру (т.3 а.с.126), копію договору про правову допомогу (т.3 а.с.127), копію додатковою угоди, в якій сторонами визначено розмірі гонорару адвокату (т.3 а.с.128), копію акту прийому-передачі наданих послу (т.3 а.с.128 оборот).

Але жодного документу (квитанції, розписки, прибуткового касового ордеру або іншого документу), що стороною був сплачений гонорар адвокату, тобто понесені відповідні витрати, до заяви про ухвалення додаткового рішення не додано.

За таких обставин додаткове рішення підлягає скасуванню, з відмовою у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному додатковому рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатНіколаєва Галина Григорівна залишити без задоволення.

Рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 17 червня 2025 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович задовольнити частково.

Додаткове рішення Південного районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Довгаль Сергій Володимирович про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 18.11.2025 року.

Судді: