Провадження № 2/205/6543/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 сформував у системі «Електронний суд» вищевказану позовну заяву, яка зареєстрована канцелярією суду 13 листопада 2025 року.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до змісту позовної заяви підставою для звернення позивача до суду слугувало те, що 19 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направив йому лист №ф/3512, у якому відмовив у розгляді заяви, посилаючись на її нібито «невідповідність формі, затвердженій Міноборони», та запропонував з`явитися особисто. Вважаючи такі дії формальними, безпідставними й протиправними, оскільки ним було подано всі належні документи, а закон не передбачає відмови у розгляді заяви через формальні ознаки її оформлення, з метою захисту свого права він звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом. 10 липня 2025 року суд визнав дії РТЦК протиправними та зобов`язав повторно розглянути його заяву, однак відмовив у відшкодуванні моральної шкоди в розмірі 120 000 грн. Не погодившись із цією частиною рішення, він подав апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду, де надав копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 2072/506 від 20 червня 2025 року, що підтверджує його госпіталізацію з 05 червня 2025 року по 20 червня 2025 року в зв`язку із загостренням неврологічного захворювання, спричиненого тривалими нервовими переживаннями через незаконну відмову у призначенні пенсії. Однак апеляційний суд проігнорував цей доказ, не надав йому жодної правової оцінки та формально повторив позицію суду першої інстанції, а Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження, фактично позбавивши його можливості оскаржити порушення його прав по суті.

З долучених до позовної заяви додатків і згідно з офіційного веб-порталу «Судова влада» та Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рябчук О.С. знаходилась на розгляді справа №160/15487/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому позивач просив, зокрема, також стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 120 000 грн.

Зі змісту вищевказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року, вбачається, що судом було задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву позивача від 07 травня 2025 року разом з доданими до неї документами з урахуванням висновків суду, та відмовлено в іншій частині позовних вимог, а саме: в стягненні моральної шкоди в розмірі 120 000 грн.

Суд констатує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

Таким чином, враховуючи, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду на розгляді перебувала справа №160/15487/25 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, де наявне рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 липня 2025 року набрало законної сили 07 жовтня 2025 року та позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 120 000 грн. вже вирішені адміністративним судом, тому суддя відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, вважає необхідним відмовити у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст. 186, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Т.П. Терещенко

.