Справа № 703/6835/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Вовк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду в його інтересах з вимогою встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви, представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявника ОСОБА_4 . При житті ОСОБА_4 склав заповіт від 01 березня 2011 року за № 170, згідно з яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 .

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику ОСОБА_1 для оформлення права власності в порядку спадкування і уникнення оподаткування як для спадкоємця не першого ступеня споріднення.

Причиною звернення до суду є численні розбіжності, а саме в прізвищах ОСОБА_5 і ОСОБА_5 в актових записах: свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб батьків, заповіті та ін., які заявник пояснює перекладом з документів, виданих російською мовою.

Заявник вказує, що через розбіжності в зазначених документах позбавлений можливості оформити спадщину після батька, а способи усунути їх іншим шляхом відсутні.

Ухвалою суду від 14.10.2025 провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подано заяву про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася. На адресу суду надійшла заява про про те, що в судове засідання з`явитися не має можливості. Викладені обставини в заяві ОСОБА_1 підтверджує, оскільки разом з сином є спадкоємцем майна після смерті чоловіка. Встановлення факту необхідно для оформлення спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний батько заявника - ОСОБА_4 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.02.2012 року відділом ДРАЦС по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, а/з № 155. Згідно з відомостями про реєстрацію місця проживання особи № 01- 16/2463 від 10 вересня 2025 року на момент смерті разом з померлим ОСОБА_4 були зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_1 , а його батьки вказані як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

У свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 відображено прізвище подружжя ОСОБА_5 (шлюб укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ). В паспорті громадянки України ОСОБА_8 вже зазначено прізвище ОСОБА_5 (серія НОМЕР_4 ).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. 01 березня 2011 року і зареєстрований в реєстрі за № 170, на ім`я ОСОБА_1 .

У вказаних документах, що підтверджують родинні відносини між особами, містяться численні розбіжності, а саме при написанні прізвища ОСОБА_5 і ОСОБА_5 , що позбавляє заявника можливості підтвердити ступінь споріднення зі спадкодавцем (батьком) при оформленні спадщини.

Відповідно до наданого суду експертного висновку №056/1369-n від 06.10.2025 Українського бюро лінгвістичних експертиз розбіжність в українських записах прізвища ОСОБА_5 / ОСОБА_5 викликане графічним впливом російської форми цього прізвища ( ОСОБА_5 ) та/або фонетичним коливанням у вимові голосного [i/и]в ареалі документальної фіксації української форми прізвища, лінгвістична ідентифікація аналізованих записів базується на їхньому співвіднесенні з типовими девіаціями в правктиці документування власних назв.

Статтею 15 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Згідно зі ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 цієї постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про підтвердженість факту того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ), подану представником ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_5 , жителя м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Проценко