Провадження № 2/161/7536/25
У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

17 листопада 2025 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача - Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що згідно відомостей з державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було накладено арешт: реєстраційний номер обтяження: 10246701, дата реєстрації: 14.09.2010 за №10246701, тип обтяження: арешт нерухомого майна; заявник: Перший відділ ДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С.П.

У відповіді від 06.11.2025 №159882 Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що на майно ОСОБА_1 накладено арешт за реєстраційним номером 2934439. Підставою для накладення арешту вказано постанову про відкриття виконавчого провадження б/н винесену 13.09.2010 державним виконавцем Філюком С.П.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної безпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст.16 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, щодо не зняття арешту нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 :

реєстраційний номер обтяження: 10246701, дата реєстрації: 14.09.2010 17:04:52 за №10246701, тип обтяження: арешт нерухомого майна; заявник: Перший відділ ДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С.П.;

2.Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 :

реєстраційний номер обтяження: 10246701, дата реєстрації: 14.09.2010 17:04:52 за №10246701, тип обтяження: арешт нерухомого майна; заявник: Перший відділ ДВС ЛМУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, власник: ОСОБА_1 , код , АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження б/н від 13.09.2010, винесена державним виконавцем Першого відділу ДВС ЛМУЮ Філюком С.П.

Однак, зі змісту позовної заяви не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування, розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Відповідно до абз. 5 п.1 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 "Про судову практику у справах про зняття арешту з майна" на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) вчиняла відповідні дії, оскільки виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно з ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до постанов Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №813/1341/15 та Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №540/2725/21, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця - це особлива форма звернення до суду, яка регламентована Розділом VII ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців регламентується як Законом України "Про виконавче провадження" так і відповідними положеннями процесуальних кодексів які повинні застосовуватися у сукупності заходів оскарження.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року в справі №712/12136/18 викладено правовий висновок про те, що боржник, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої ст.255 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки арешт на належне позивачці нерухоме майно був накладений в рамках виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради заборгованості, де ОСОБА_1 була боржником, то вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку глави VII ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.186, 260, 261, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т АН О В И В:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк