"14" листопада 2025 р. Справа № 363/7234/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області: головуючого судді Баличевої М.Б., за участі секретаря судового засідання Гриб І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Слободяна Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №363/7234/23 виданого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області звернувся адвокат Слободян В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , із заявою в якій просив визнати виконавчий лист, виданий 26.09.2024 року на виконання заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року у справі №363/7234/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 450 000,00 грн. за договором позики таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування зазначає, що оскільки заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року, на підставі якого було видано виконавчий лист, скасовано ухвалою суду від 18.04.2025 року, а позовну заяву ухвалою суду 12.09.2025 року залишено без розгляду, то відсутні правові підстави для подальшого виконання виконавчого листа, виданого на підставі скасованого судового рішення, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, поважності причин неявки не повідомили, при цьому 14.11.2025 року до суду від представника заявниці адвоката Слободяна В.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження, суд враховує їх належне повідомлення про день, час та місце судового засідання, наявність заяви представника заявниці, встановлення ст. 432 ЦПК України десятиденний строк розгляду заяви, а також те, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

На підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала цивільна справа №363/7234/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч ) гривень 00 копійок за договором позики від 10.10.2015 року.

26.09.2024 року ОСОБА_2 видано виконавчий лист №363/7234/23 з примусового виконання заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 450 000,00 грн. за договором позики від 10.10.2015 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 22.10.2024 року відкрито виконавче провадження №76368773 з примусового виконання виконавчого листа №363/7234/23 від 26.09.2024 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.04.2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №363/7234/23, скасовано заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року по цивільній справі №363/7234/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу і призначено справу до підготовчого судового засідання в загальному порядку.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 винесеній у справі № 2-4671/11.

Також Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі №824/2/22 викладено висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Враховуючи, що заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.08.2024 року у справі №363/7234/33 скасовано то виконавчий лист №363/7234/23 від 26.09.2025 року, який виданий з примусового виконання рішення втратив правову підставу, у зв`язку з відсутністю судового рішення, на підставі якого його було видано.

Таким чином, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.17, 18, 260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати виконавчий лист №363/7234/23 виданий 26.09.2024 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 450 000,00 грн. за договором позики від 10.10.2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Б. Баличева