Справа № 490/9702/25
н/п 2/490/5085/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

19.11.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі судом встановлено таке.

Частиною першою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, частиною другою статті 28 ЦПК України встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається з відповіді №2028173 від 20.11.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Інгульському районі м. Миколаєва.

При цьому, хоча в позовній заяві і заначено, що у сторін є неповнолітня дитина, натомість позивачкою не зазначено з ким саме на даний момент проживає неповнолітня дитина сторін та позивачка не надала жодного доказу на підтвердження перебування на її утриманні неповнолітньої дитини або стану здоров`я чи наявності інших поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача або наявності домовленості подружжя щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивачки.

Таким чином, враховуючи встановлені судом данні щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, предмет спору та територіальну юрисдикцію (підсудність) встановлену статтями 27 та 28 ЦПК України, приходжу до висновку що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: оскільки зареєстроване місце реєстарції проживання відповідача - АДРЕСА_1 , а тому матеріали позовної заяви слід передати за зареєстрованим місцем проживання відповідача - до Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Спори між судами про підсудність, згідно ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись ч. 1 ст. 31, 32, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, передати за підсудністю на розгляд до Інгульського районного суду м. Миколаєва (54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін