Справа № 444/1163/25 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/811/2571/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогосудді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувшив порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2025 року в складі судді Оприск З.Л. у справі за позовом ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

У квітні 2025 року позивач ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №1332696 від 22.04.2021 року в розмірі 20328,00 грн, з яких 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 14328,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 22.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1332696, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день.

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.

26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021 р.

03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінпром Маркет» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20328,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Просив про задоволення позову.

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №1332696 від 22.04.2021 року в розмірі 20328,00 грн, з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 2422, 40 грн судового збору та 3500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду оскаржила відповідачка ОСОБА_1 , апеляційну скаргу в інтересах якої подала адвокат Мотальова-Кравець В.Ю., вважає рішення таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивачем неправильно нараховано відсотки за кредитним договором.

Так, згідно із умовами договору №1332696 від 22.04.2021 сторони обумовили строк кредиту 30 днів, тобто до 22.05.2021. Таким чином, розмір відсотків за період з 22.04.2021 по 22.05.2021, відповідно до умов договору, становить 3582,00 грн., виходячи з розрахунку 6000 (сума позики) *1,99% (в день) *30 днів = 3582,00 грн.

Крім того, договором №1332696 та графіком платежів передбачено сума до повернення 9582, 00 грн, а не 20328,00 грн., як просить позивач. Незважаючи на наведені умови кредитування, первісним кредитором відсотки нараховувались загалом протягом 131 дня, тобто додатково протягом 101 дня після закінчення строку кредитування.

Таким чином зауважує, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлені ТОВ «Фінпаром Маркет» вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період, який виходить за межі строку кредитування є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору від 22.04.2021 матеріали справи не містять.

Зазначає, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому норма ч.1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватися одночасно. Відтак, за період до простроченя боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст. 1048 ЦК україни як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК україни як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

При цьому, позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК україни, як міру відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

З врахуванням наведеного вважає, що сплаті підлягає заборгованість, що грунтується на чітко обумовлених між сторонами договору позики умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування. При цьому, доказів підписання ОСОБА_1 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та додаткових угод матеріали справи не містять, а тому розмір процентів становить 3582 грн.

Разом з тим, звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів сплати ціни продажу, що ставить під сумнів виконання зобов`язання фактором за договором факторингу, а відповідно і набуття права вимоги до відповідача.

За таких обставин, позивачем не доведено достатніми та допустимими доказами того, що ним набуто право вимоги до відповідача за спірним договором позики.

Просить скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором відмовити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК україни відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення кредитної заборгованості, сумарний розмір якої не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи з такого.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, в тому числі поза межами строку кредитування. Будучи обізнаним з умовами кредитування, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню за тілом кредиту та відсотками на користь позивача, який набув право вимоги первинного кредитора згідно з договором факторингу.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитись в повній мірі.

Судом встановлено, що 22.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №1332696 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована).

Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Вказані обставини підтверджуються копією договору позики, що підписаний сторонами, а також довідкою про ідентифікацію позичальника.

Також, з п. 6 копії Договору позики №1332696 від 22.04.2021 вбачається, що договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим.

Позикодавець на виконання п.1 Договору позики №1332696 від 22.04.2021, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи, що підтверджується електронною платіжною інструкцією № da8feeea-4014-4f2b-a62e-38b3c97912a4 від 22.04.2021, копією довідки №11/03/25-52 від 11.03.2025 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», копією довідки № КД-000016962/ТНПП від 10.03.2025 ТОВ «ФК Фінекспрес», копією виписки з банківського рахунку відповідача в АТ КБ «Приватбанк» за період 22.04.2021 по 25.04.2021.

26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021 р., що підтверджується копією даного договору та витягом з реєстру прав вимоги до нього.

03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021.

Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 20328,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується копією даного договору та витягом з реєстру прав вимоги до нього.

Пунктом 5.2. зазначених Договорів факторингу визначено, що перехід від клієнта до позивача/фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого позивач/фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог.

Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачки становить 20 328,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 328,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 527 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із матеріалів справи, що 22.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №13326 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Договір підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором eWPCyu78Km, що підтверджується розділом 11 Договору «Реквізити сторін».

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своє зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів на картку відповідачки НОМЕР_1 відкриту в АТ КБ «ПриватбАнк» на суму 6000 грн.

Тобто даний договори є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021 р., що підтверджується копією даного договору та витягом з реєстру прав вимоги до нього.

До договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 додано реєстр прав вимог, з якого вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики № 1332696 від 22.04.2021 в сумі 20328,00 грн, з яких 6000 грн. сума заборгованості за тілом та 14328,00 грн. сума заборгованості по процентам за користування.

03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №1332696 від 22.04.2021.

До договору факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року додано реєстр прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступає ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до ОСОБА_1 за договором позики № 1332696 від 22.04.2021 року в сумі 20328,00 грн, з яких 6000 грн. сума заборгованості за тілом та 14328,00 грн. сума заборгованості по процентам за користування.

Обидва договори факторингу та реєстри прав вимог містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, є належними та допустимими доказами.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги про недоведеність факту відступлення права грошової вимоги за укладеним 22 квітня 2021 року договором позики № 1332696 до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та в подальшому до ТОВ «Фінпром Маркет», є безпідставними.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ТОВ «Фінпром Маркет» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №1332696 від 22.04.2021 року.

Проте, колегія суддів не погоджується із визначеним розміром заборгованості стосовно стягнення з відповідача 14328,00 грн суми заборгованості за відсотками.

Згідно із умовами договору позики № 1332696 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики з 22 квітня 2021 по 22 травня 2021 року - дата повернення позики (останній день).

Таким чином, строк кредитування сплив 22 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua.documentslicense/ (надалі правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані фінансовою установою Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.

Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.

Зазначені правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

До того ж, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом.

Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 22 травня 2021 року.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з після 22.05.2021 по 20.08.2021, відсутні.

Таким чином, розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 22.04.20212 по 22.05.2021, розмір яких складає 3582,00 грн. (6000* 1,99%*30=3582).

З врахуванням викладеного, ухвалене судом рішення необхідно змінити в частині стягнення відсотків, шляхом їх зменшення з 14328,00 грн до 3582,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Окрім цього, відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви ТОВ «Фінпром Маркет» сплачено 2422,40 грн., оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» підлягають задоволенню частково, розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» становить 1141, 85 грн.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 3633, грн. 60 коп., з ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1920, 83 грн.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

Отже, різниця між понесеними судовими витратами позивача та відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам становить 778,98 коп. (1920,83-1141,5=778,98).

За таких обставин колегія суддів вважає, що різницю судових витрат, понесених відповідачем, пов`язаних із сплатою судового збору за розгляд даної справи, слід покласти на позивача ТОВ «Фінпром Маркет» в розмірі 778,98 грн.

Крім цього, з ОСОБА_1 користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» необхідно стягнути 1645 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2025 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за відсотками з 14328,00 грн. до 3582,00 грн, змінивши розмір загальної заборгованості, яка стягнута з Колесник Ксенії Дмтрівнина користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» з 20328,00 грн. до 9582 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривень 00 копійок.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» 2422, 40 грн судового збору та 3500,00 грн. витрат на правову допомогу скасувати.

Стягнути з Товариства зобмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 778 (сімсот сімдесят вісім) гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 1645 (одна тисяча шістсот сорок п`ять) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 листопада 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк