Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2276/24
Провадження № 2/499/137/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Руслана Миколайовича за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він знаходився в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_4 , протягом 10 років.

Однак, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації відповідачка ОСОБА_4 , виїхала за кордон до Данії, де ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 .

Матір`ю записала ОСОБА_6 , в графі батько - прочерк. Запис проведено зі слів ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 був обізнаний щодо факту, що на час зачаття та народження дитини він є батьком доньки. Проте, через те, що сторони не перебували у законному шлюбі та позивач не знаходився на території Данії на момент народження та подання документів до органів реєстрації актів цивільного стану у Данії, заявник не мав можливості вказати себе батьком дитини, подати заяву про визнання себе батьком народженої дитини до відповідних органів.

ОСОБА_1 просить суд визнати його батьком - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження своїх позовних вимог клопотав про проведення експертизи.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в ході розгляду справи подавала письмову заяву, в якій зазначила, що просить клопотання про призначення експертизи розглянути у її відсутність, проти його задоволення не заперечує. Справу по суті без її участі не розглядати.

Проте відповідачка по справі будучи належним чином повідомленою на кожне судове засідання, у жодне у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомляє, заяв клопотань не надає, відзив на позов не подавала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Заяв клопотань не надавали.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_7 яке легалізоване згідно положень Гаазької Конвенції від 1961 року, яке видано уповноваженим органом Парафія Вейгорд, Муніципалітетом Ольборг підтверджується факт народження ОСОБА_7 .

Матір`ю записала ОСОБА_6 , в графі батько - прочерк. Запис проведено зі слів ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована громадянином України, згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України, від 20.08.2022р. № 61218/19-563-161, (копія додається).

20.10.2022р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб, Київським відділом РАЦС у м. Одесі ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис № 1833 (копію свідоцтва додано до позову). Однак, на момент подачі позову шлюб розірвано, роздруківка судового рішення додається.

На підтвердження позовних вимог за клопотанням позивача було проведено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта №243 від01.05.2025 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ймовірністю 99,999%, таким чином батьківство практично доведене.

Суд застосовуючи норма матеріального права виходив з такого.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частинапершастатті16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частинадругастатті18 СК України).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина 3 ст. 128 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: "відповідно до частин першої, другої статті76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності".

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У п. 9 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З огляду на ці норми чинного законодавства, суд наголошує на тому, що встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Оцінка суду:

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У суду відсутні сумніви щодо допустимості висновку експерта №243 від01.05.2025 року.

Суд, зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків (постанова Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

Відповідачка по справі ОСОБА_3 обставини на які посилається позивач не спростувала та заперечень не подавала.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що батьківство позивача стосовно ОСОБА_7 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Таким чином, з урахуванням інтересів дітей, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268, 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, батьком - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити порядок виконання рішення суду шляхом внесення змін до свідоцтва про народження ОСОБА_7 , особистий номер НОМЕР_3 , дата народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Універсітетська лікарня Ольборг, в Королівстві Данія, місце реєстрації Парафія Вейгород, ОСОБА_9 , а саме у запис «графа батька» ім`я батька « ОСОБА_1 »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт № НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт № НОМЕР_4 ІПН НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя сторона, що не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації Одеської міської,

адреса: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134 е.а.:

СуддяРуслан ТИМЧУК