Провадження № 2/161/6569/25
У Х В А Л А

12 листопада 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Мазура Д.Г.

за участю секретаря судового засідання Дручок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулося до суду з позовною заявою, поданою через систему "електронний суд" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

07 жовтня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

10 листопада 2025 від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», Боденко А.А. надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій, посилаючись на те, що станом на 10.11.2025 відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» за кредитним договором № 2822076 від 19.04.2024, тому просять суд закрити провадження у справі, у зв`язку відсутністю предмета спору.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

В судове засідання сторони не з`явилися, їх відсутність не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 3 статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує свої вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що після відкриття провадження по даній цивільній справі, відповідачем повністю сплачена заборгованість за кредитним договором.

Отже, враховуючи конкретні наведені обставини, суд виходить з того, що клопотання про закриття провадження у справі ініційоване позивачем, підлягає задоволенню з підстав відсутності предмета спору, оскільки відповідач після відкриття провадження (пред`явлення позову) задовольнив вимоги позивача, відповідно, такі відносини урегульовано ч. 3 ст. 142 ЦПК України, за якою позивач має право на відшкодування витрат за рахунок відповідача, а не шляхом повернення коштів з державного бюджету.

Позивач може ініціювати питання відшкодування понесених витрат з відповідача, однак позивач вказаного питання не ставить перед судом.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 у справі №199/9188/16-ц.

З огляду на викладені вище обставини, суд, керуючись п. 2 ч. 1ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача в частині повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями13, 142, 255,259-261,352,354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» - Боденко А.А про закриття провадження у справі та повернення судового збору задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Д.Г. Мазур

Волинської області