Справа № 216/5759/25
Провадження № 2-о/216/155/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

18 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що з 2019 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , після чого 01.11.2022 вони зареєстрували шлюб в органі РАЦСу.

Сповіщенням сім`ї від 19.02.2025 ОСОБА_1 було повідомлено, що її чоловік зник безвісти під час ведення бойових дій поблизу н.п. Іванівка Куп`янського району Харківської області.

07.05.2025 заявниця звернулась до Пенсійного фонду України з заявою щодо переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, однак рішенням від 14.05.2025 їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу на підтвердження факту перебування її на утриманні померлого годувальника.

Заявниці довічно встановлено третю групу інвалідності, вона перебуває на обліку, отримує пенсію по інвалідності, та потребує безперервного забезпечення лікарськими препаратами, які самостійно та за власні кошти забезпечити немала та немає змоги. Кошти чоловіка були постійним та основним джерелом її доходу, який також оплачував навчання її доньки. Посилаючись на вищевказані обставини заявниця просила суд задовольнити заяву.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Представниця Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Воронюк Є.Ю. надала суду клопотання в якому зазначила, що підтримує позицію Головного управління викладену в рішенні про відмову в перерахунку пенсії від 14.05.2025 № 27.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01 листопада 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис 1337.

ОСОБА_2 з 15 лютого 2025 року зник безвісти в ході виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Іванівка Куп`янського району Харківської області, що встановлено Витягом з Єдиного реєстру досудовою розслідування кримінального провадження № 0000653 від 03.03.2025, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України, та Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 33 від 10.04.2025.

Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААД № 088995 встановлено, що ОСОБА_1 з 01 грудня 2024 року безстроково встановлено третю групу інвалідності загального захворювання.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Відділ перерахування пенсії № 1 № 27 від 14.05.2025, було відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію в разі втрати годувальника через відсутність документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого годувальника, а саме: через відсутність спільної реєстрації місця проживання чоловіка разом із заявницею.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержують яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19 вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно враховувати, що одержання заявницею заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявниці допомога з боку особи, яка надавала їй утримання.

Із долученого заявницею акту ТОВ «Сітісервіс-КР» від 25.04.2025, посвідченого майстром дільниці, та підписаного мешканцями будинку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , з 2019 року по серпень 2022 року проживав ОСОБА_2 .

Витягом з реєстру територіальної громади доведено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутність реєстрації місця проживання чоловіка заявниці разом з нею, не може бути доказом того, що вони не проживали разом, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала зі своїм чоловік, якщо такі обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду.

Заявниця перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримає пенсію по інвалідності з листопада 2024 року по лютий 2025 року в розмірі 2980 грн, з березня 2025 року по 3323 грн, що вбачається з довідки Відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.05.2025.

У період з липня 2023 року по лютий 2025 року ОСОБА_2 перераховував ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі від 5025,13 грн до 20 050 грн, що підтверджено платіжними інструкціями АТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, розмір грошових коштів які систематично перераховував померлий заявниці майже втричі перевищував розмір її місячної пенсії, а отже був основним та постійним джерелом засобів до існування останньої.

На думку суду, факт отримання одним із подружжя більшого розміру доходу, ніж інший з подружжя, достатньою мірою підтверджує ті обставини, що постійним і основним джерелом засобів до існування того з подружжя, хто отримує менший дохід, є дохід іншого з подружжя.

Зі змісту рішення про відмову в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Відділ перерахування пенсії № 1 № 27 від 14.05.2025 слідує, що право на перерахунок пенсії у заявниці відсутнє, оскільки відсутній документ, що засвідчує факт спільного проживання з померлим годувальником і перебування у нього на утриманні.

Пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що у разі неможливості надати документи, які перелічені у ньому, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Вищевказані обставини підтверджують, що встановлення факту перебування заявниці на утриманні має юридичне значення для неї і без встановлення цього факту вона не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Після встановлення цього факту, заявниця має право повторно звернутися до компетентного органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, додавши до такої заяви рішення суду про встановлення відповідного факту.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено факт постійного проживання заявниці разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти, факт перебування заявниці на утриманні свого чоловіка та те, що встановлення вказаного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці доведені, та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В.Онопченко