Справа № 200/2356/16-ц
Провадження № 2-зз/932/39/25
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Коваленко Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.05.2016,

у с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 27.05.2016.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно повернути позивачеві з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно частини першої статті 42 Цивільного процесуального кодексу України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Заявник ОСОБА_1 не є учасником справи, в межах якої судом було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, а відтак не наділена правом ініціювання питання про його скасування, тому подана нею заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявник в силу дії частини першої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України не є суб`єктом звернення з заявою про скасування заходів забезпечення позову, подана нею заява підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (п.37 Постанови).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №463/3251/22 в постанові від 03.05.2023 зазначив, що для зняття арешту із спадкового майна, спадкоємець має звертатися в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Керуючись статтями 42, 158, 185, 353 - 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2016, повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Т.О. Коваленко