Провадження №2/447/1013/25
Справа №447/1867/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

20.11.2025 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Бачуна О.І.

секретаря судового засідання Данилів О.І.

позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Пустомитівськийвідділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами

ВСТАНОВИВ:

25.06.2025 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 10.09.2010р. у справі №2-942/10 в розмірі 1/4 частки, до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття; звільнити від сплати заборгованості за аліментами, які нараховані Пустомитівським ВДВС у Львівському районі Львівської області за 10років в сумі 245746,02грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.09.2010 у справі № 2-942/2010р вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно до досягнення ним повноліття але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 18 червня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 24.12.2010 шлюб між сторонами розірвано. Позивач ствердив, що після розірвання шлюбу він постійно піклувався про сина ОСОБА_5 , допомагав фінансово та матеріально, купляв одяг, оплачував навчання, піклувався про фізичний та духовний розвиток сина. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була усна домовленість, що він забезпечує всім необхідним дитину, а вона не звертається до виконавчої служби для примусового стягнення аліментів, що і відбувалося протягом майже 15 років.

27.01.2025року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-942/10 що був виданий 19.02.2025року Миколаївським районним судом Львівської області і надіслала його для виконання до Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області. Виконавчою службою було відкрито виконавче провадження та нараховано борг зі сплати аліментів за 10 років в сумі 245746,02грн. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, він у 2013році зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 . Від подружнього життя в них народилося двоє дітей. Позивач являється єдиним годувальником в сім`ї, працює в поліції. На даний час суттєво погіршився стан його здоров`я. Враховуючи те, що ОСОБА_7 сумлінно виконував домовленості з відповідачкою по утриманню сина ОСОБА_5 , вважає, що відповідачка безпідставно звернулася до виконавчої служби з приводу примусового стягнення аліментів за рішення суду від 10.09.2010 справа 2-942/10, а сума заборгованості є штучно створеною, а тому стягненню не підлягає. З урахуванням матеріального стану та стану здоров`я, просить зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 на 1/6 частки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідачка та її представник проти задоволення позовних вимог заперечили, вважають їх безпідставними.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча належним чиногм повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_1 являється його батьком. Його батько тільки з квітня-травня 2025року почав платити аліменти. Батько йому не допомагає, кошти на його утримання матері не надає.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступних висновків

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007року.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 24.12.2010року шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 10.09.2010 року справа №2-942/10 вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від його доходу, починаючи з 18.06.2010року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

23.09.2010 судом на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання. Державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №2-942, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 23 вересня 2010 року.

27.01.2025року ОСОБА_2 звернулася в Миколаївський районний суд Львівської області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа №2-942/10, оскільки такий був втрачений внаслідок пересилання поштою з Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ за належністю.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.02.2025року видано ОСОБА_8 дублікат виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах від 11.03.2025року ВП №77344328, у Пустомитівському ВДВС у Львівському районі Львівської області перебував на примусовому виконанні виконавчий лист №2-942/10 виданий 19.02.2025року Миколаївським районним судом Львівської області. Заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з 2015 по лютий 2025року становить 245746,02грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 18.09.2025року, ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 14 лютого 2025 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до Миколаївського районного суду Львівської області.

28.10.2025року головним державним виконавцем Пустомитівського ВДВС у Львівському районі Львівської області винесено постанову ВП №77344328 про закінчення виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №20942/10 виданого Миколаївським районним судом Львівської області, оскільки ухвала суду від 14.02.2025 про видачу дублікату виконавчого листа №2-942/10 скасована.

Суд звертає увагу, на той факт, що до органів примусового виконання судових рішень відповідачка звернулась у 2025 році, а рішення суду про стягнення аліментів ухвалено в 2010 році.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 травня 2013року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких записаний ОСОБА_1 .

На підтвердження факту надання фінансової допомоги та участі у вихованні сина ОСОБА_4 позивач представив наступні документи: договір про надання платної освітньої послуги №6/14с від 16.08.2014року ОСОБА_4 укладеного між ОСОБА_1 та Львівським торгово-економічним університетом; платіжні інструкції про перерахунок коштів ОСОБА_2 та оплату на навчання ОСОБА_4 .

Крім цього, на підтвердження факту погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 представив: виписку із медичної картки амбулаторного хворого та консультативний висновок лікаря, у яких зафіксовані медичні діагнози хворого, курс лікування та реабілітації.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру стягуваних аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, можуть бути предметом судового розгляду за наявності пред`явленого до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, його не виконанням та наявної заборгованості. На даний час виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа №2-942/10 виданого Миколаївським районним судом Львівської області постановою державного виконавця закінчено, що вказує на відсутність боргу і обов`язку сплачувати аліменти, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст..263-265,268,273 ЦПК України , суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Пустомитівськийвідділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зменшення розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області

Текст рішення складено та підписано 20.11.2025 року.

Суддя Бачун О. І.