Справа № 712/8439/25
Провадження № 2/712/3489/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач є спадкоємцем після свого померлого батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач фактично проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року.

Звернувшись у вересні 2024 року до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав після смерті батька, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки позивач не був зареєстрований разом із батьком і своєчасно з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

Короткий зміст заперечень відповідача

Відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. У справі № 712/15065/24 позивачу відмовлено у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач зазначив, що позивачем подано не достатньо доказів на підтвердження факту спільного проживання із батьком.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 20.06.2025 відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02.09.2025 витребувано у нотаріуса копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

Фактичні обставини, встановлені судом

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вбачається зі свідоцтва про народження НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 .

Померлому на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1993 належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

14.08.2024 позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлого батька.

Нотаріус у постанові від 18.09.2024 відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач пропустив строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки ОСББ «Світан Ок» від 21.05.2025, ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року по 2010 року разом із ОСОБА_3 .

Відповідно до акту опитування сусідів від 09.06.2025 ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2006 року по день складання акту. Проживав разом із батьком ОСОБА_3 по день смерті останнього.

Судом досліджені банківські квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , після 2010 року.

Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.05.2025 у справі № 712/15065/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після померлого батька.

Позивач з 2014 року перебуває на військовій службі і є учасником бойових дій.

Судом досліджена спадкова справа після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зі спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 , хто звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

У судовому засіданні в якості свідка допитано позивача ОСОБА_1 , який повідомив, що він, починаючи з 2006 року проживав разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька він продовжує проживати за вказаною адресою разом із своєю сім`єю.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи із 2006 року і до смерті батька. Наразі позивач зі своєю родиною продовжує проживати у вказаній квартирі.

Аналогічні свідчення надали свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Норми права, застосовані судом. Оцінка аргументів учасників сторін

Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктами 3.19 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Позивач, звертаючись до суду із позовом, вказував, що не був зареєстрованим разом зі спадкодавцем, проте до дня смерті батька проживав разом із ним у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року в справі № 175/4514/20.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Такий правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 1268 ЦК України викладений у постановах Верховного Суду: від 21 жовтня 2020 року в справі № 569/15147/17; від 18 листопада 2020 року в справі № 523/19010/15-ц; від 02 квітня 2021 року в справі № 191/1808/19; від 28 квітня 2021 року в справі № 204/2707/19.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Оцінюючи надані заявником докази, покази свідків, суд виходить з того, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, припинення та зміну багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та доведеними.

Керуючисьст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2025.

Суддя: О.С. Стеценко