ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3400/25

Провадження № 22-ц/820/2289/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року (суддя Березюк Н.П.)

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2025 року АТ «Хмельницькобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованої електричної енергії, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

В обґрунтування позову зазначалось, що 11.09.2024 представники Шепетівського РЕМ в квартирі АДРЕСА_1 виявили самовільне підключення електроустановки споживача не до мереж ОСР без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломби 41308971-АТ ХОЕ R та підключення електролічильника НІК 2102-02 №0545445. На місці порушення згідно з п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 у присутності ОСОБА_1 складений акт про порушення №В002412 від 11.09.2024, в якому зафіксоване виявлене правопорушення на день перевірки, який відповідачка підписала та визнала наявне порушення.

25.10.2024 відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ. Комісія дійшла висновку, що відповідачка порушила п.п.5 п. 8.4.2. Правил, а саме: здійснила самовільне підключення електроустановки споживача не до мереж ОСР без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломби 41308971-АТ ХОЕ R та підключення електролічильника НІК 2102-02 №0545445, показник 045046. Комісія визначила обсяг та вартість необлікованої електричної енергії на підставі акту №В002412 від 11.09.2024 - 1383 кВт/год на суму 13603,18 грн. Проте, як вказує позивач, відповідачка на засіданні комісії не була присутня, відповідне рішення надіслане їй рекомендованим листом.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 13603,18 грн, 3% річних в розмірі 303,91 грн, інфляційні втрати в розмірі 1361,21 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Хмельницькобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 13603, 18 грн, яка складається із суми боргу за не обліковану електричну енергію. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Хмельницькобленерго» 2158, 60 грн судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних, АТ «Хмельницькобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач зауважив, що протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ, яким було визначено кількість спожитої електричної енергії та її вартість та рахунок було направлено було надіслане відповідачці рекомендованим листом. Отже, починаючи з 25.10.2024 (засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ) відповідачка повинна була сплатити суму боргу. Позивач зазначає, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом апеляційної скарги, АТ «Хмельницькобленерго» оскаржує судове рішення лише в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та трьох відсотків річних, а тому, апеляційним судом не переглядається судове рішення в частині задоволених позовних вимог товариства, відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає в повному обсязі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , є споживачем електроенергії, на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

11.09.2024 представники Шепетівського РЕМ в складі старшого майстра Гуменюка Є.С. та майстра ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 виявили самовільне підключення електроустановки споживача не до мереж ОСР без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломби R 41308971-АТ ХОЕ та підключення електролічильника НІК 2102-02 №0545445.

На місці порушення, згідно з п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, у присутності ОСОБА_1 складений акт про порушення за №В002412 від 11.09.2024, в якому зафіксоване виявлене правопорушення на день перевірки, який відповідачка підписала та визнала наявне порушення.

25.10.2024 відбулося засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ, яка дійшла висновку, що відповідачка порушила п.п.5 п. 8.4.2. Правил, а саме здійснила самовільне підключення електроустановки споживача не до мереж ОСР без порушення схеми обліку, шляхом зриву пломби 41308971-АТ ХОЕ R та підключення електролічильника НІК 2102-02 №0545445, показник 045046.

З огляду на п.п.5 п. 8.4.2. ПРРЕЕ, комісія визначила обсяг та вартість необлікованої електричної енергії на підставі Акта № В002412 від 11.09.2024 - 1383 кВт/год на суму 13603,18 грн.

ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явилася, вказані документи та рахунок на сплату завданих збитків направлені їй листом. Докази отримання відповідачкою висновків комісії та розрахунку збитків суду не надані.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат, обґрунтовано виходив з того, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди між сторонами є факт її завдання позивачу, однак її розмір та спосіб відшкодування (грошові кошти) мають бути конкретизовані відповідним договором сторін, чи рішенням суду про стягнення такої шкоди. Тому, підстави для нарахування та стягнення з відповідачки трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 25.10.2024 по 23.07.2025 року відсутні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 входить до розділу I "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Отже, зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Порушенням зобов`язання, згідно з статтею 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, щодо способу та розміру відшкодування.

Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 03 квітня 2019 року у справі № 757/3725/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 463/389/14-ц, від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що підстава для стягнення на користь АТ «Хмельницькобленерго» шкоди, завданої безобліковим споживанням електроенергії виникла з часу завдання такої шкоди відповідачкою, однак зобов`язання у останньої сплатити такі кошти виникло лише на підставі судового рішення, яким визначено розмір відшкодування шкоди, оскільки сторони не домовилися про розмір, спосіб, строки відшкодування шкоди.

Таким чином, підстави для стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 25.10.2024 (з часу прийняття рішення комісією з розгляду акту про порушення ПРРЕЕ) по 23.07.2025 року відсутні.

І доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що не приймаються до уваги колегією суддів.

Поміж того, голослівним є посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол засідання комісії з розгляду акту про порушення ПРЕЕ, яким було визначено кількість спожитої електричної енергії та її вартість та рахунок було направлено відповідачці рекомендованим листом, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували, що позивачем ОСОБА_1 були надіслані вказані протокол та рахунок, і що остання їх отримала, матеріали справи не містять.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого в оскаржуваній частині ухвалив законне й обґрунтоване рішення, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 серпня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат на трьох відсотків річних залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай