провадження № 2/208/4582/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського в складі:

головуючого судді - Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Агеєвої В.Г.,

розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС Полякова О.В. про закриття провадження у цивільній справі №208/11283/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 року до Заводського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 року, цивільну справу №208/11283/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

17.10.2025 року до суду надійшли додаткові пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС Полякова О.В. в яких зазначив, що між ним та Відповідачем відсутній предмет спору, оскільки останній сплатив заборгованість за кредитним договором. Відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Крім того, з підстав закриття провадження по справі № 208/11283/25 (відсутній предмет спору) наявні підстави для повернення в повному обсязі з державного бюджету України сплаченого судового збору відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Зазначив, що з урахуванням того, що Відповідач виконав свої зобов`язання лише у зв`язку з поданням позовної заяви та не сплатив витрати, пов`язані з розглядом справи, суд повинен розглянути заявлену Позивачем вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Це відповідає принципу відшкодування витрат, понесених для захисту порушених прав у судовому порядку.

06.11.2025 року адвокат Лісковська О.А., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зазначила, що позивачем в добровільному порядку була в повному обсязі погашена заборгованість перед ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЙС" за Кредитним договором № 973104620 від 06.12.2021 у розмірі 15 069,04 грн. Відповідач був позбавлений будь-якої можливості в добровільному порядку, до звернення позивача з позовом до суду здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором № 973104620 від 06.12.2021 у розмірі 15 069,04 грн. на користь ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЙС", оскільки ані ТОВ "Фінансова Компанія "ЕЙС" (позивач), ані ТОВ "Фінансова Компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" не повідомляли позивача, що вони стали кредиторами щодо цієї заборгованості відповідача. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування до 100,00 грн., оскільки розмір в сумі 7000 грн. є значно завищеним.

07.11.2025 року представник відповідача Поляков О.В. подав до суду заперечення на клопотання про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Зазначив, що вартість виконаних робіт представником Позивача є обґрунтованою та такою, що відповідає критеріям обґрунтованості та розумності у розумінні приписів ч. 3 ст. 141 ЦПК України є співмірною зі складністю справи та документально не підтвердженою. Крім того зазначив, що якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Просить клопотання Представника відповідача про зменшення судових витрат на правничу допомогу - залишити без задоволення.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином, не з`явились.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши підстави та обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи зазначене клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст.255ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі у разі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ч. 2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Згідно ч. 3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що Позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а відтак сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 гривень підлягає стягненню з Відповідача.

За змістом наведеної норми при відмові позивача від позову на користь позивача присуджується стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача у разі, якщо він не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2024 року у справі №461/4349/23 (провадження №61-1св24), тлумачення зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Тобто друге речення частини третьої статті 142ЦПК України повинно застосовуватися у системному зв`язку із першим реченням, де йдеться про відмову від позову позивача.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги позивача про стягнення заборгованості задоволено відповідачами вже після звернення до суду з відповідним позовом та до ухвалення рішення суду і вирішення спору, а закриття провадження у справі у зв`язку із цим провадження у справі зумовлено фактом задоволення відповідачем заявлених вимог, відтак суд дійшов переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

09.07.2025 укладений Договір про надання правничої допомоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери».

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025 року, витрати на професійну правничу допомогу складаються:

- вивчення матеріалів справи: 2 год 1000,00 грн;

- складання позовної заяви: 2 год 5000,00 грн;

- підготовка адвокатського запиту: 1 год 500,00 грн;

- підготовка клопотань : 1 год 500,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, обґрунтовуючи свою незгоду та неспівмірність обсягу роботи з розміром допомоги.

Враховуючи приписи ч.3 ст.142 ЦПК України та доведеність належними доказами понесених позивачем витрат на правничу допомогу, за винятком витрат на участь адвоката в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника позивача та наявність підстав для закриття провадження у справі та часткового відшкодування судових витрат.

Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.

Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

З огляду на те, що сторона позивача в ході розгляду даної справи відмовилась від позову, однак така відмова від позову була зумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову, а також клопотала про відшкодування позивачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору, то у відповідності до вимог ч.3ст.142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, закриття провадження у справі, враховуючи, відсутність судових засідань у цій справі; з огляду на приписи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 3000,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Отже, клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС Полякова О.В. про закриття провадження підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст.255, ч. 2 ст.255 ЦПК України,Законом України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» Полякова О.В. про закриття провадження задовольнити частково.

Провадження у справі №208/11283/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , адреса: місто Київ, вулиця Алматинська, будинок №8, офіс 310 (п/р НОМЕР_2 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", МФО: 322001) сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Гречана