Справа № 165/3627/25
Провадження № 2/165/1055/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Рибас А.В.

за участю секретаря судового засідання Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Таращук О.В. звернулася до Нововолинського міського суду Волинської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення майна з-під арешту.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.08.2024 року, придбала та оформила право власності на автомобіль CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 31.06.2022 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , власник ОСОБА_1 . З 31.06.2022 року безперешкодно користувалась придбаним у власність автомобілем. Під час купівлі транспортного засобу ніхто не повідомляв її про наявність будь-яких арештів, обтяжень або інших обмежень щодо відчуження права власності на зазначений транспортний засіб. Разом з цим, у квітні 2025 року позивач мала намір продати належний їй автомобіль. Але, під час звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській області (Територіального сервісного центру МВС № 0744), їй було відмовлено у здійсненні перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку із наявністю запису про арешт рухомого майна.

19.09.2025 року адвокатом позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , був надісланий запит з цього питання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській області (Територіального сервісного центру МВС № 0744). На підставі відповіді встановлено, що відповідно до інформаційних баз даних ЄДР ТЗ станом на 01.10.2025 за громадянкою ОСОБА_1 , зареєстровано транспортний засіб CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , на який було накладено арешт по виконавчому провадженню ДВС № 65644204 від 15.06.2022 року. Відповідно до відповіді на звернення №63302 від 30.04.2025 року Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирсьому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо зняття арешту, повідомлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП №65644204 від 19.09.2024 року з`ясовано, що попередній власник транспортного засобу CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 ОСОБА_4 був боржником у ВП № 65644204 від 15.06.2022 року, яке відкрито на виконання судового наказу № 165/1330/21 від 31.05.2021 року, виданого Нововолинським міським судом Волинської області, та яке було завершено згідно постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП № 65644204 від 19.09.2024 року відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № ОСОБА_4 .

В свою чергу позивач придбала 22.08.2024 року, автомобіль CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , коли заборона на відчуження майна продавця транспортного засобу ОСОБА_4 була відсутня. Існування обтяження майна позивача після завершення виконавчого провадження, порушує права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у звязку з чим і подана до суду дана позовна заява.

Ухвалою від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, представник позивача адвокат Таращук О.В. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягаються на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, щодо рішення покладається на розсуд суду.

Представник третої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, начальник відділу подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника відділу.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось з огляду на неявку учасників у судове засідання.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить на автомобіль CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 31.06.2022 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , придбаний у ОСОБА_4 , на рухоме майно якого державною виконавчою службою накладався арешт у межах виконавчого провадження № 65644204 від 15.06.2025 року.

У зв`язку із наявністю запису про арешт рухомого майна, ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перереєстрації вищезазначеного транспортного засобу.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Непомнящих О.В. виконавче провадження закінчено 17.09.2024 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7.

У відповідь на звернення ОСОБА_1 № 63302 від 30.04.2025 року Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що арешт може бути знятий за рішенням суду, у зв`язку із чим позивач змушена була звернутися до Нововолинського міського суду Волинської області.

Судом достовірно встановлено, що виконавче провадження № 65644204, у межах якого державним виконавцем було накладено арешт, відкрито відносно боржника ОСОБА_4 , колишнього власника спірного автомобіля.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому числі те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеного у справі № 6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За вимогами частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового розгляду в їх сукупності та кожний окремо, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки судом встановлено, що позивач є власником рухомого майна, на яке накладено арешт державним виконавцем в межах виконавчого провадження та станом на час розгляду справи судом, виконавче провадження закінчено 17.09.2024 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 . Наявність даного арешту порушує право позивача, так як він позбавлений права в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм рухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на рухоме майно суд не вбачає, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати арешт з автомобіля марки CITROEN C4 PICASSO, 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , накладений постановою Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №65644204 від 15.09.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя А.В. Рибас