Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7553/24 Головуючий у 1-й інст. Івашкевич О. Г.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/7553/24 за позовом Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги теплопостачання

за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплозабезпечення

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Івашкевич О.Г. у м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року Комунальне підприємство теплозабезпечення звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з ОСОБА_1 борг за послуги теплопостачання у сумі 111 938 грн 96 коп. за період із 01 жовтня 2019 року по 01 травня 2023 року.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення - продовольчого магазину за адресою: АДРЕСА_1 , яке розташоване на першому поверсі в житловому будинку, яке приєднане до централізованої системи теплопостачання. Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради від 22 травня 2013 року №195 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» Комунальне підприємство теплозабезпечення визначене виконавцем послуг із централізованого теплопостачання на території м.Коростеня. Відповідач є споживачем послуг із централізованого теплопостачання. Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. ОСОБА_1 своєчасно не сплачувала кошти за надані послуги, а тому утворилася вказана вище заборгованість.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач Комунальне підприємство теплозабезпечення подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що від представника відповідача 17 січня 2025 року надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю, яке було обґрунтовано тим, що з 03 листопада 2020 року відповідач не є власником нежитлового приміщення продовольчого магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (індексний номер 230907256). Відповідно до ст.ст.14 та 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється. Проте, суд не прийняв до уваги, що письмовий доказ відповідача, доданий до клопотання про передачу справи за підсудністю, тобто інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на нежитлове приміщення - продовольчий магазин, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107) змінено на підставі договору дарування від 02 листопада 2020 року, зареєстровано 03 листопада 2020 року на праві власності, за Благодійною організацією «Благодійний Фонд «Велнес» (). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, який зазначений у письмовому доказі позивача про право власності ОСОБА_2 , -107 згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав від 09 жовтня 2017 року на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який не може бути змінено лише через перехід власності на нерухоме майно на підставі договору дарування. Суд першої інстанції не перевіряв достовірність та належність поданого відповідачем доказу, зважаючи на такі розбіжності, додаткових запитів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не здійснював, а тому не можна вважати, що наданий відповідачем доказ є належним, оскільки має інший реєстраційний номер та не містить будь-яких пояснень, що це інформація про одну й ту ж нерухомість. Отже, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволені позову, пославшись на неналежність відповідача. Тарифи на теплопостачання Комунальному підприємству теплозабезпечення затверджує виконавчий комітет Коростенської міської ради, рішення якого оприлюднюються на офіційному сайті Коростенської міської ради та є загальнодоступною інформацією. Крім того, позивач додатково оприлюднює всі рішення про затверджені тарифи на власному офіційному сайті Комунального підприємства теплозабезпечення в розділі «Тарифи», починаючи з 2016 року. Рішення виконкому Коростенської міської ради від 07 листопада 2018 року №494 про затвердження тарифів, які діяли упродовж 2018-2020 років, також опубліковане в розділі тарифи «2018 рік» на офіційному сайті позивача. Плата за послугу теплопостачання відповідачу визначена відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, та до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання. Отже суд безпідставно дійшов висновку, що позивачем до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та розрахунку за спірний період із 31 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2023 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.121). Так, відповідачу ОСОБА_1 кореспонденція, у тому числі судова повістка, що надсилалася, повернута на адресу суду Укрпоштою з відмітками у поштових повідомленнях: «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.113-114,123). Додатково на судове засідання, яке призначено на 22 жовтня 2025 року, відповідач викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщено 25 липня 2025 року (а.с.120). За положеннями ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається про дату, час і місце розгляду справи повідомленою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст.ст.319,321 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За усталеною судовою практикою, від якої наразі Верховним Судом не відступлено, оплата послуг здійснюється за фактом їх надання, а не за наявністю письмового договору. У випадку відсутності письмового договору, але якщо факт надання послуг підтверджено, власник приміщення зобов`язаний оплатити надані послуги з теплопостачання.

Розрахунковим періодом для оплати послуг із теплопостачання є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача - ОСОБА_3 , оскільки остання у період із 03 листопада 2020 року по 31 травня 2023 року не є власником нежитлового приміщення продовольчого магазину за адресою АДРЕСА_1 та позивачем не надано до матеріалів справи рішення виконкому Коростенської міської ради про встановлення тарифів на теплопостачання на опалювальний період 2019/2020 років, наказів КП теплозабезпечення про встановлення плати за абонентське обслуговування та введення їх у дію у спірний період із 31 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2020 року.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що з 28 листопада 2021 року Комунальне підприємство теплозабезпечення надає послуги споживачам на підставі договору, який є публічним, та розміщений на офіційному сайті за посиланням https://korostenteplo.info-gkh.com.ua/news/1809. Тарифи на теплопостачання Комунальному підприємству теплозабезпечення затверджує виконавчий комітет Коростенської міської ради, рішення якого оприлюднюються на офіційному сайті Коростенської міської ради та перебувають у загальному доступі.

Відповідно до розрахунку суми боргу за надані послуги теплопостачання в нежитловому приміщенні площею 74,20 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , за власником ОСОБА_3 обліковується заборгованість у сумі 111 928,96 грн за період із 01 жовтня 2019 року по 31 травня 2023 року (а.с.30).

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення продовольчого магазину загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) (а.с.28-29). Підстави виникнення за відповідачем права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 серпня 2012 року та договір про поділ спільного майна подружжя від 29 грудня 2016 року. Право власності за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення продовольчий магазин загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , (речове право) зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2016 року.

Матеріалами справи не спростовано, що нежитлове приміщення продовольчого магазину загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднано до мережі централізованого теплопостачання та позивач у спірний період надавав у повному обсязі послуги з постачання тепла, тобто з його обігріву (опалення).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 листопада 2020 року власником нежитлового приміщення продовольчого магазину загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) є Благодійна організація «Благодійний фонд «Велнес» (а.с.48). Підстави виникнення за Благодійною організацією «Благодійний фонд «Велнес» права власності - договір дарування від 02 листопада 2020 року.

Згідно з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціарним власником Благодійної організації «Благодійний фонд» «Велнес» є ОСОБА_4 (а.с.53-54).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 березня 2025 року договором від 25 квітня 2023 року розірваний договір дарування та за ОСОБА_3 знову 25 квітня 2023 року зареєстровано право власності на нежитлове приміщення продовольчий магазин загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) (а.с.95), а 17 травня 2023 року право власності за договором дарування від 17 травня 2023 року на нежитлове приміщення продовольчий магазин загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.97).

Із викладеного вище вбачається, що за спірний період із 01 жовтня 2019 року по 01 травня 2023 року нежитлове приміщення продовольчий магазин загальною площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) належало відповідачу ОСОБА_1 із 01 жовтня 2019 року по 02 листопада 2020 року та з 26 квітня по 01 травня 2023 року і саме за цей період із відповідача належало стягнути заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання приміщення продовольчого магазину площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (номер об`єкта в РПВН 27108439) за тарифами, що встановлені Комунальному підприємству теплозабезпечення виконкомом Коростенської міської ради.

Розрахунок суми боргу, проведений позивачем, за 2019 2020 роки та за 2023 рік ґрунтується на тарифах, встановлених виконкомом Коростенської міської ради (а.с.15,18,21,23-24,73-80).

Отже, за період із 01 жовтня 2019 року по 02 листопада 2020 року та з 26 квітня по 01 травня 2023 року заборгованість за послуги теплопостачання приміщення продовольчого магазину площею 74,20 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , належить стягнути з відповідача ОСОБА_1 у сумі 5 599,38 грн, ураховуючи здійснені за цей період оплати (998,09 грн, 2 435,73 грн, 2 095,08 грн, 2 863,67 грн), оскільки висновки суду першої інстанції щодо неналежного відповідача за цей період у спірному періоді та недоведеність суми заборгованості за період із 01 жовтня 2019 року по 02 листопада 2020 року є помилковими, враховуючи, що право власності зобов`язує та власник відповідає за утримання майна, що належить йому на праві власності.

На викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, що відповідає положенням ст.376 ЦПК України.

Разом із тим, суд першої інстанції не порушив правил територіальної підсудності, а тому підстави для направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції відсутні, приймаючи до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 січня 20021 в справі №911/2390/18 за яким, до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність, тобто позови розглядаються на місцезнаходженням нерухомого майна.

Підсумовуючи викладене вище, рішення суду першої інстанції скасовується та ухвалюється нове про часткове задоволення позову, а саме, стягується з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення заборгованість за надані послуги теплопостачання в сумі 5 599,38 грн. У задоволенні решти позову в сумі 106 329,58 грн відмовляється.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення підлягає стягненню 378,50 грн судового збору пропорційно задоволеним на 5% позовним вимогам (7 570*5%).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплозабезпечення задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Комунального підприємства теплозабезпечення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення борг за надані послуги теплопостачання в сумі 5 599 грн 38 коп. та 378 грн 50 коп. судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 листопада 2025 року.

Головуюча Судді: