судді Великої Палати Верховного Суду Мартєва С. Ю.
13 листопада 2025 року
cправа № 212/3240/20
провадження № 14-127зц25
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Каліушко Ольги Євгенівни, про визнання заповіту недійсним, за заявою ОСОБА_3 про перегляд справи за касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
Відповідно до змісту частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання заповіту недійсним.
2. Ухвалою від 22 травня 2020 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 задовольнив частково. Наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
3. Ухвалою від 22 грудня 2020 року Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позов ОСОБА_1 залишив без розгляду, скасував заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою цього суду від 22 травня 2020 року, та встановив, що ці заходи зберігають дію до дня набрання законної сили ухвалою від 22 грудня 2020 року.
4. 09 грудня 2024 року ОСОБА_3 , як особа, яка не брала участі у справі, засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
5. Ухвалою від 11 грудня 2024 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у цій справі. Мотивував свою відмову тим, що оскаржену ухвалу місцевого суду не переглядав апеляційний суд.
6. Згодом ОСОБА_3 ще неодноразово зверталась до Верховного Суду із касаційними скаргами на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
7. Ухвалами від 08 січня, 13 лютого, 19 березня, 29 квітня 2025 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у справі № 212/3240/20, оскільки Верховний Суд уже ухвалою від 11 грудня 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на те саме судове рішення.
8. У травні 2025 року ОСОБА_3 звернулась до Великої Палати Верховного Суду із заявою про розгляд у касаційному порядку справи № 212/3240/20, у якій просила дозволити відкрити провадження за її касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
9. Ухвалою від 25 червня 2025 року Велика Палата Верховного Суду відмовила у прийнятті заяви та повернула її заявниці разом з доданими до заяви матеріалами.
10. У серпні 2025 року ОСОБА_3 звернулась до Великої Палати Верховного Суду із заявою, в якій просила скасувати ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 квітня 2025 року у справі № 212/3240/20.
11. Ухвалою від 18 вересня 2025 року Велика Палата Верховного Суду відмовила у прийнятті заяви та повернула її заявниці разом з доданими до заяви матеріалами.
12. У жовтні 2025 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку повторно звернулася до Великої Палати Верховного Суду із заявою про перегляд у касаційному порядку справи № 212/3240/20 та просила дозволити перегляд справи за її касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
13. Зі змісту заяви вбачається, що заявниця не згодна з ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року, а тому просить дозволити перегляд справи за її касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
14. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 листопада 2025 року у прийнятті заяви ОСОБА_3 про перегляд справи за касаційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Каліушко О. Є., про визнання заповіту недійсним відмовила та повернула її заявниці разом з доданими до неї матеріалами.
15. Ухвалу мотивувала тим, що Велика Палата Верховного Суду як суд касаційної інстанції відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями вирішувати питання про надання дозволу на відкриття касаційного провадження поза межами визначеного процесуальним законом порядку. Звернення ОСОБА_3 із цією заявою не свідчить про те, що Велика Палата Верховного Суду має прийняти справу без урахування порядку, передбаченого ЦПК України.
ІІ. ЗМІСТ ОКРЕМОЇ ДУМКИ
16. У цілому погоджуюсь із наведеними вище висновками Великої Палати Верховного Суду, однак висловлюю свої заперечення щодо окремих висновків, відображених в її ухвалі.
17. ОСОБА_3 вісім разів зверталася до Верховного Суду з одного й того ж питання - касаційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року.
Вже після першого звернення ухвалою від 11 грудня 2024 року Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на цю ухвалу місцевого суду та роз`яснив, щотлумачення частини першої статті 389 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що касаційна скарга може бути подана лише за умови попереднього апеляційного перегляду судового рішення.
18. Між тим, заявниця ще сім разів зверталася до Верховного Суду з приводу касаційного перегляду ухвали місцевого суду.
19. Ухвалами від 08 січня, 13 лютого, 19 березня, 29 квітня 2025 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду повторно відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року, а 25 червня та 18 вересня 2025 року Велика Палата Верховного Суду відмовила у прийнятті та повернула заявниці заяви й клопотання з приводу касаційного перегляду тієї самої ухвали.
20. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
21. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню або подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин (пункт перший частини другої статті 44 ЦПК України).
22. За змістом зазначеної частини цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами не є вичерпним.
23. Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
24. Крім цього частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
25. Отже, суд зобов`язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами та протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.
26. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17).
27. Крім того, Європейський суд з прав людиниу рішеннях від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України», від 20 січня 2011 року у справі «Мусієнко проти України» неодноразово наголошував на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
28. Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що неодноразово (чотири рази) подаючи до Верховного Суду касаційні скарги на ухвалу місцевого суду, а до Великої Палати Верховного Суду заяви про перегляд у касаційному порядку цієї ухвали (три рази), ОСОБА_3 фактично намагається змусити суд касаційної інстанції переглянути ухвалу місцевого суду у справі № 212/3240/20,яка не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не переглядалась в апеляційному порядку, що їй роз`яснив Верховний Суд в ухвалі від 11 грудня 2024 року.
29. Така свідома процесуальна поведінка ОСОБА_3 , яка змушує Верховний Суд та Велику Палату Верховного Суду витрачати час на виготовлення проектів судових рішень, їх обговорення та постановлення ухвал, а також витрачати кошти державного бюджету під час воєнного стану на зайве листування із заявницею, є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.
30. За частиною четвертою статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи визначені цим Кодексом.
31. Вважаю, що Велика Палата Верховного Суду повинна визнати неодноразове подання ОСОБА_3 заяви про перегляд у касаційному порядку ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню та щодо процесуального питання, яке вже вирішено судом, зловживанням процесуальним правом та повернути їй таку заяву відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України або стягнути із заявниці штраф.
Суддя С. Ю. Мартєв