Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 710/751/25
Номер провадження2/711/2623/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
17 листопада 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Дмитренка О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 14.03.2024 між позичальником ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №8080092 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримала 5000 грн, на умовах визначених кредитним договором, та зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Згідно п. 7.1 Кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами Кредитного договору.
Проте відповідач не виконала належним чином умов Кредитного договору. У порушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконала свої зобов`язання не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом та комісії.
У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором.
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обгрунтовує це тим, що 29.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ.
Відповідно до умов означеного договору відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 8080092 від 14.03.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №8080092 від 14.03.2024 в сумі 17 143,36 грн (4496,10 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 797,26 грн заборгованість за процентами, та 850 грн заборгованість за комісією) і судові витрати (2422,40 грн).
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.40-41).
Статтею 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 липня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 00 хв 13 серпня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.58-59).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2025 року відкладений розгляд справи до 11 год 00 хв 21 жовтня 2025 року в зв`язку з визнанням поважної причини не прибуття відповідача ОСОБА_1 у судове засідання (а.с.70).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 17 листопада 2025 року о 15 год 10 хв повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим 17 листопада 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 14.03.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №8080092 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір).
Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.03.2024 (дата надання кредиту) і складається з підьгового та поточного періодів.
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.03.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.06.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29.03.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 27.06.2024 (останнього дня строку кредитування).
Комісія за надання кредиту: 850.00 грн., яка нараховується за ставкою 17.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1575.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована.
Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором (з урахуванням додаткових угод/договорів до цього Договору) та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної реальної річної процентної ставки. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені Кредитодавцем без згоди Позичальника.
Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Пунктом 2.3.1 Кредитного договору визначено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додаткового договору/додаткової угоди, що підписується позичальником зв`язку з пролонгацією та певну частку заборгованості за Договором (якщо передбачено додатковою угодою/договором). Комісія за управління та обслуговування кредиту нараховується в момент підписання додаткового договору/додаткової угоди. Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці нижче: 3% комісія 3 дні пролонгації строку дії Кредитного договору, 5% комісія 7 днів пролонгації, та 10% комісія 15 днів пролонгації.
Умовами додаткового договору/додаткової угоди, що підписується сторонами у зв`язку з пролонгацією, можуть передбачатись інші (індивідуальні) умови пролонгації не передбачені цим пунктом. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію), проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору, якщо інше не буде встановлено додатковим договором/додатковою угодою, що підписується у зв`язку з пролонгацією.
Із п.2.4.1 Кредитного договору встановлено судом, що позичальник обов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п.1.4 Договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору.
Крім того, з п.6.1, 6.5 Кредитного договору встановлено, що Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (а.с.5-10).
Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач ОСОБА_1 , на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодилася з графіком платежів за договором як додатком №1 до Кредитного договору (а.с.11).
Із анкети-заяви на кредит №8080092 від 14.03.2024 суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 , 14.03.2024 заповнила анкету-заяву на отримання кредиту в розмірі 5000 грн строком на 105 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2,1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, а також зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 850 грн. Підписання Кредитного договору відповідачем мало місце о 03 год 32 хв 38 сек 14.03.2024 (а.с.13).
Крім того із заявки на отримання кредиту №8080092 як додатку №2 до Кредитного договору суд встановив, що позичальник (відповідач) ОСОБА_1 виявила волю на отримання кредиту в ТОВ «Мілоан» на наступних умовах: сума кредиту: 5000 грн; загальний строк кредитування: 105 днів, з них пільговий період: 15 днів, поточний період: 90 днів; процентна ставка протягом пільгового періоду: 2,10% на день, протягом поточного періоду: 2,30% на день; комісія за надання кредиту: 17,0% від суми кредиту; платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: Mastercard Debit World НОМЕР_1 , банк, що випустив картку: pb (а.с.11 зворот).
Із довідки про ідентифікацію, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено Кредитний договір, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: 725161; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 14.03.2024 о 14 год 32 хв 37 сек; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: НОМЕР_3 (а.с.12 зворот).
Із платіжного доручення №125526885 від 14.03.2024 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 5000 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем ОСОБА_1 на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, маска картки: НОМЕР_1 , із призначенням платежу: «кошти згідно договору 8080092», що відповідає номеру Кредитного договору (а.с.14).
Згідно безпосередньо дослідженої судом відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 14.03.2024 надано відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 5000 грн та цього ж дня нараховано комісію за надання кредиту в сумі 850 грн.
Згідно означеного засобу доказування суд встановив, що відсотки первинним кредитодавцем позичальнику ОСОБА_1 нараховувалися наступним чином:
1)у період часу з 15.03.2024 до 29.03.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 105 грн згідно п.1.5.2 Кредитного договору;
2)у період часу з 30.03.2024 до 13.04.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 94,50 грн згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору;
3)у період часу з 14.04.2024 до 27.05.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 103,50 грн згідно п.1.5.3 Кредитного договору;
4)у період часу з 28.05.2024 до 12.07.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 103,41 грн згідно п.1.5.3 Кредитного договору.
Крім того з відомості про щоденні нарахування та погашення суд встановив, що відповідач лише раз пролонгувала строк дії Кредитного договору в порядку, передбаченому п.2.3.1 Кредитного договору, шляхом сплати ТОВ «Мілоан» комісії за пролонгацію (за обслуговування та управління кредитом), а саме: 29.03.2024 (500 грн).
Також із означеного засобу доказування суд встановив, що відповідач як позичальник після 13.04.2024 не здійснювала дій щодо пролонгації Кредитного договору у порядку, передбаченому п.2.3.1 Кредитного договору.
Крім того з означеної відомості судом також встановлено, що позичальник здійснила часткове погашення тіла кредиту в сумі 503,90 грн (29.03.2024 та 27.05.2024) та відсотків за кредитом у розмірі 506,10 грн (29.03.2024 та 27.05.2024) (а.с.14 зворот - 15).
Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 (а.с.16 зворот - 21) встановив, що означеного дня між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено вказаний правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ТОВ «Мілоан» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 судом встановлено із дослідженого в судовому засіданні платіжної інструкції №4238 від 29.07.2024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 1 749 475,37 грн плати за укладення договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.072024 (а.с.26 зворот).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним позики на підставі договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024.
Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а саме: 725161.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання нею в кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 5000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.
Водночас матеріалами справи підтверджується той юридичний факт, що сума кредиту, що обумовлена між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом перерахування на її картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику у спірних правовідносинах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 4496,10 грн (з урахуванням сплачених 503,90 грн; 5000 грн 503,90 грн = 4496,10 грн) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 11 797,26 грн, то суд зазначає про таке.
У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 14.03.2024 (дата надання кредиту) і складається з підьгового та поточного періодів.
Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 29.03.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.06.2024 (дата остаточного погашення заборгованості).
Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 29.03.2024 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 27.06.2024 (останнього дня строку кредитування).
Також зі змісту п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору суд встановив, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1575.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Пунктом 2.3.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що позичальнику доступна така можливість відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, в розмірі, що визначається змістом додаткового договору/додаткової угоди, що підписується позичальником зв`язку з пролонгацією та певну частку заборгованості за Договором (якщо передбачено додатковою угодою/договором). Комісія за управління та обслуговування кредиту нараховується в момент підписання додаткового договору/додаткової угоди. Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці нижче: 3% комісія 3 дні пролонгації строку дії Кредитного договору, 5% комісія 7 днів пролонгації, та 10% комісія 15 днів пролонгації.
З аналізу означених пунктів Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони узгодили те, що в період з 15.03.2024 до 29.03.2024 включно позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за користування кредитом з призми 2,10% за кожен день; у випадку пролонгації Кредитного договору згідно п.2.3.1, тобто у випадку сплати відповідного розміру комісії за пролонгацію, що відповідає конкретній кількості днів такої пролонгації, то позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за ставкою 2,10% за кожен день користування кредитом протягом оплаченого періоду продовження строку дії Кредитного договору; після закінчення строку дії пролонгації Кредитного договору настає поточний період, що складає 90 днів, протягом якого позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за ставкою 2,30% за кожен день користування кредитом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, зокрема, п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5.3, 2.3.1 та 2.4.1, встановив, що їх розмір визначений неправильно з огляду на таке.
Так, за період строку кредиту, що сторонами Кредитного договору обумовлений початком 14.03.2024 і закінченням 29.03.2024, тобто у пільговий період, розмір відсотків, які мала сплатити позикодавцю відповідач, становить 1575 грн (5000 грн х 0,021 = 105 грн; 105 грн х 15 днів = 1575 грн), що узгоджується з умовами п.1.5.2 Кредитного договору.
У період часу з 30.03. до 13.04.2024 включно, тобто протягом 15 календарних днів, розмір відсотків, що підлягали сплаті позичальником, був визначений з призми процентної ставки, що застосовується під час пільгового періоду, оскільки ОСОБА_1 пролонгувала дію Кредитного договору зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на пільгових умовах. У зв`язку з цим в означений період часу розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем кредитодавцю складає 1 417,50 грн (4500 грн х 0,021 = 94,50 грн; 94,50 грн х 15 днів = 1 417,50 грн).
Надалі, починаючи з 14.04.2024 до 27.05.2024 включно, в зв`язку з тим, що позичальник 13.04.2024 не сплатила первинному кредитодавцю комісію за пролонгацію (за управління та обслуговування кредиту) умов Кредитного договору зі сплатою відсотків за користування нею згідно ставки, що обумовлена п.1.5.3 Кредитного договору, тому розмір відсотків за цей час, які мала сплатити позикодавцю відповідач, з урахуванням сплачених відповідачем коштів у рахунок погашення тіла кредиту, становить 4 554 грн (4500 грн х 0,023 = 103,50 грн; 103,50 грн х 44 дні = 4554 грн), що узгоджується із даними, що містяться у відомості про нарахування та погашення (а.с.14 зворот - 15).
Водночас, оскільки позичальник 27.05.2024 сплатила 3,90 грн у рахунок погашення основної суми кредиту, тому первинний кредитодавець з 28.05.2024 до 12.07.2024 здійснив нарахування позичальнику відсотків за користування сумою кредиту з призми ставки, що обумовлена п.1.5.3 Кредитного договору, тому розмір відсотків за цей час, які мала сплатити позикодавцю відповідач, з урахуванням сплачених відповідачем коштів у рахунок погашення тіла кредиту, становить 4 756,86 грн (4496,10 грн х 0,023 = 103,41 грн; 103,41 грн х 46 днів = 4 756,86 грн), що узгоджується із даними, що містяться у відомості про нарахування та погашення (а.с.14 зворот - 15).
Проте суд не погоджується з означеним розрахунком заборгованості за Кредитним договором, що проведений первинним кредитодавцем ТОВ «Мілоан», з огляду на таке.
Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2013, що набрав чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до пункту 17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (тобто, з 24.12.2023 до 21.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно); починаючи з 20.08.2024 та надалі - 1%.
Проте відповідно до п. 1.5.3 Кредитного договору розмір процентної ставки протягом поточного періоду користування кредитом становить 2,30%/день. Саме означений розмір відсоткової ставки був застосований первинним кредитодавцем для визначення розміру відсотків, що підлягали сплаті позичальником у період з 14.04.2024 до 12.07.2024.
Частиною 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Суд, проаналізувавши умови Кредитного договору, в контексті щоденної відсоткової ставки за користування кредитом у період з 22.04.2024 до 12.07.2024, зокрема п. 1.5.3 Кредитного договору у взаємозв`язку з положеннями ч.5 ст.8, ч.5 ст.12 та п.17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», встановив, що умови п. 1.5.3 Кредитного договору щодо сплати щоденних відсотків за користування сумою кредиту протягом строку кредиту з 22.04.2024 до 12.07.2024 в розмірі 2,30%/день є нікчемними, оскільки порушують права відповідача як споживача кредитних послуг щодо відповідності умов Кредитного договору положенням Закону України «Про споживче кредитування» в контексті максимальної щоденної відсоткової ставки, що визначена цим нормативно-правовим актом, починаючи з 24.12.2023.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що за період часу з 22.04.2024 до 12.07.2025 включно, відсотки за користування відповідачем як споживачем сумою кредиту підлягають перерахунку з призми щоденної відсоткової ставки в розмірі 1,5% замість 2,30%.
Таким чином, розмір відсотків, які підлягали сплаті відповідачем на користь первинного кредитодавця ТОВ «Мілоан» згідно умов Кредитного договору є наступним:
1.за період з 15.03.2024 до 29.03.2024: 1575 грн (5000 грн х 0,021 = 105 грн (відсотки за 1 день користування кредитом); 105 грн х 15 днів (кількість днів між 15.03.2024 та 29.03.2024) = 1575 грн));
2.за період з 30.03.2024 до 13.04.2024: 1417,50 грн (4500 грн х 0,021 = 94,50 грн (відсотки за 1 день користування кредитом); 94,50 грн х 15 днів (кількість днів між 30.03.2024 та 13.04.2024) = 1417,50 грн));
3.за період з 14.04.2024 до 21.04.2024: 828 грн (4500 грн х 0,023 = 103,50 грн (відсотки за 1 день користування кредитом); 103,50 грн х 8 днів (кількість днів між 14.04.2024 та 21.04.2024) = 828 грн));
4.за період з 22.04.2024 до 27.05.2024: 2430 грн (4500 грн х 0,015 = 67,50 грн (відсотки за 1 день користування кредитом); 67,50 грн х 36 днів (кількість днів між 22.04.2024 та 27.05.2024) = 2430 грн));
5.за період з 28.05.2024 до 12.07.2024: 3102,24 грн (4496,10 грн х 0,015 = 67,44 грн (відсотки за 1 день користування кредитом); 67,44 грн х 46 днів (кількість днів між 28.05.2024 та 12.07.2024) = 3102,24 грн)).
Отже, сукупний розмір відсотків, що підлягали сплаті відповідачем первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», у період строку кредиту з урахуванням його пролонгації шляхом сплати позичальником комісії за управління та обслуговування кредиту, заборгованість за яким перейшла правом вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» згідно умов договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 з урахуванням положень ч.5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», складає 9352,74 грн (1575 грн + 1417,50 грн + 828 грн + 2430 грн + 3102,24 грн).
Водночас як встановлено судом із розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.14 зворот - 15), за період з 14.03.2024 до 12.07.2024, відповідачем сплачено первинному кредитору 506,10 грн, що останнім зараховані в рахунок погашення відсотків.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що розмір відсотків, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача в розмірі 11 797,26 грн, підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 8846,64 (9352,74 грн 506,10) грн.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених нею коштів у рахунок як погашення суми кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками є частково обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 8846,64 грн
Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача 850 грн в рахунок сплати заборгованості за комісією за надання кредиту, то суд зазначає про таке.
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 850 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Водночас п.1.1 Кредитного договору передбачено, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Також зі змісту як Анкети-заяви на кредит №8080092 від 11.02.2021, так і заяви на отримання кредиту №8080092, що є додатком №2 до Кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 виявила волю на отримання від ТОВ «Мілоан» кредиту зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 17,00% від суми кредиту (а.с.13, 11 зворот - 12).
Отже, підписанням Кредитного договору та додатків до нього без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.
Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого позивачем, графіку платежів, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язана повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісією, в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти та комісію за надання кредиту.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру комісії за надання кредиту; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.
Отже, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем комісії в розмірі 850 грн.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що сума несплаченої відповідачем комісії за надання кредиту, згідно умов Кредитного договору, складає 850 грн.
Крім того, відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо сплати нею позивачу комісії за надання кредиту в розмірі 850 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 850 грн в рахунок заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.4 прохальної частини позовної заяви від про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2422,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №8252 від 28.04.2025 (а.с.4).
Оскільки суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором обгрунтованими і задовольнив їх на суму 14 192,74 грн (4496,10 грн заборгованості за тілом кредиту, 8846,64 грн заборгованість за відсотками, та 850 грн за комісією), що складає 82,79% від ціни позову (12 192,74 грн / 17 143,36 грн), тому із відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2005,50 грн, тобто 82,79% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2422,40 х 0,8279).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до відповідача ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково в розмірі 14 192,74 грн, з яких: 4496,10 грн заборгованості за тілом кредиту, 8846,64 грн заборгованість за відсотками, та 850 грн заборгованість за комісією. Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути 2005,50 грн - судового збору, що визначений пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 510, 512, 513, 514, 516, 527, 530, 610, 626-628, 638, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.8, 12, п.17 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 8080092 від 14 березня 2024 року в розмірі 14 192 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дві) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки, з яких: 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 10 (десять) копійок заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту), 8846 (вісім тисяч вісімсот сорок шість) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки заборгованість за відсотками, та 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень заборгованість за комісією.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2005 (дві тисячі п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок судового збору.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 18 листопада 2025 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко