Справа № 212/7429/25
18 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
11 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» подала до суду заяву, у якій просить суд розстрочити рівними частинами на один рік з 26.11.2025 по 26.10.2025 по 12 135,57 грн., виконання рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 вересня 2025 у справі є.у.н. 212/7429/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №492401-КС-006 від 30.09.2024 у розмірі 143 705 ( сто сорок три тисячі сімсот п`ять) гривень 91 коп., витрати по сплату судового збору у розмірі 1 920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень 96 коп.
В обґрунтування заяви зазначила, що наразі вона не має можливості виконати вказане рішення повністю та негайно погасити заборгованість перед позивачем у повному обсязі оскільки фактично перебуває у критичному фінансовому становищі, зумовленому наслідками збройної агресії РФ проти України. Зазначила, що в початком повномасштабного вторгнення у 2022 році втратила стабільне місце роботи в Україні, що призвело до повної відсутності доходів на території країни. Також зазначила, що в неї наразі відкрито 16 кредитних договорів з різними фінансовими установами, і платежі за ними становлять значну частину будь-яких можливих коштів, що робить неможливим утримання заощаджень чи додаткових ресурсів. Зазначила, що фактично не має доступу до достатніх коштів для покриття поточних витрат, оскільки наявний дохід спрямовується на обов`язкові платежі за кредитами та утримання житла. Зазначила, що перебуває у статусі особи без засобів до існування, не отримує жодної допомоги з безробіття чи інших соціальних виплат, не здійснює підприємницьку діяльність. Вказала, що за викладених обставин виконати рішення суду одразу і в повному обсязі неможливо.
Учасники справи повідомлялися про час, дату та місце розгляду заяви належним чином, до судового засідання не з`явилися, при зверненні до суду із заявою відповідач ОСОБА_1 просила розглянути справу за її відсутності.
Відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутності учасників справи, за наявними в справі письмовими матеріалами.
Суд, вивчивши заяву про розстрочення виконання судового рішення, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 вересня 2025 року, ухваленим у цивільній справі №212/7429/25, 2/212/4131/25 задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №492401-КС-006 від 30.09.2024 у розмірі 143 705 ( сто сорок три тисячі сімсот п`ять) гривень 91 коп., витрати по сплату судового збору у розмірі 1 920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) гривень 96 коп. Рішення сторонами не оскаржувалось, набрало законної сили.
Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
За приписами ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує розстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.
Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що у неї погіршився матеріальний стан, в неї наявні зобов`язання за 16 кредитними договорами, вона не отримує доходу, не отримує допомоги з безробіття чи інших соціальних виплат, на підтвердження чого надала довідки форми ОК-5, ОК-7, інформацію з сайту ТОВ «НОВА-КОМ».
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Заявником не надано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнанні такими, що вказують на необхідність відповідного розстрочення.
Тобто, заявником не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання рішення, а відтак, і про необхідність розстрочення такого.
Суд зазначає, що судові рішення які набрали законної сили, є обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 129 Конституції України, стаття 18 ЦПК України).
Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.
Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.
Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.
Складне матеріальне становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочення виконання рішення суду. Жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного часу діючим законодавством не передбачено.
Враховуючи викладене, суд не вбачає наявності тих виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з відповідачів заборгованості за кредитним договором.
На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 81, 83, 89, 435 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , про розстрочення виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана без проголошення 18 листопада 2025 року.

Суддя О. В. Колочко