Справа № 756/3657/25
Провадження № 2/756/3155/25
оболонський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

іменем України

06 листопада 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Пукала А.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пегети І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії

У С Т А Н О В И В :

КП «Київтеплоенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 230984,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивачем надавалися послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ), а з 01.11.2021, у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог законодавства, згідно з яким послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору-приєднання про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, КП «Київтеплоенерго» підготувало та опублікувало договір про надання послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085), жодних заяв або повідомлень про відмову від надання послуг та договору від нього не надходило.

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та/або централізованого постачання гарячої води (постачання гарячої води) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2025 становить 230984,88 грн та складається із:

- заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка утворилась до 01.05.2018, у розмірі 24 101,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 868,10 грн, 3% річних у розмірі 667,58 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого гарячого водопостачання, яка утворилась до 01.05.2018, у розмірі 38 623,81 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 596,23 грн, 3% річних у розмірі 1 069,83 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 26 025,57 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 810,76 грн, 3% річних у розмірі 720,87 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 42 548,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 063,29 грн, 3% річних у розмірі 1 178,54 грн;

- заборгованості за послуги з теплової енергії, яка утворилась з 01.11.2021, у розмірі 33 094,65 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 297,08 грн, 3% річних у розмірі 761,88 грн, пеня у розмірі 518,28 грн;

- заборгованості за послуги з постачання гарячої води, яка утворилась з 01.11.2021, у розмірі 35 870,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 691,25 грн, 3% річних у розмірі 832,78 грн, пеня у розмірі 595,24 грн;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 665,50 грн;

- заборгованості зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 104,58 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому зазначив, що за даними Державного реєстру речових прав та Реєстру права власності відсутні відомості про власника квартири АДРЕСА_2 , особовий рахунок не закріплено за жодною особою.

Відповідач вказав, що розпорядженням Оболонської РДА від 10.09.2019 № 602 його визнано наймачем квартири АДРЕСА_3 (жила площа 42,10 кв. м) у зв`язку зі смертю попереднього наймача. На думку відповідача, нарахування заборгованості за період до 01.05.2018 є незаконними та необґрунтованими.

За твердженням відповідача, користування житлово-комунальними послугами, які надає позивач, розпочалося з 10.09.2019, тому стягнення заборгованості за період до цієї дати, зокрема з 01.08.2019, є неправомірним.

Відповідач зауважив, що за договором № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018 ПАТ «Київенерго» відступило КП «Київтеплоенерго» права вимоги за період до 01.08.2018. Отже, станом на 01.08.2018 позивач був обізнаний про наявну заборгованість, у тому числі щодо відповідача та членів його сім`ї.

Відповідач наголосив на застосуванні загальної позовної давності три роки (ст. 257, 261 ЦК України), яку позивач пропустив. Тому вимоги про стягнення заборгованості як за період до 01.08.2018, так і за наступні періоди, на думку відповідача, не підлягають задоволенню.

Відповідач зазначив, що позивач заявив до стягнення 230 984,88 грн, однак сума є неправильно обчисленою та включає нарахування за періоди, коли відповідачі не були наймачами та не користувалися послугами за адресою: АДРЕСА_1 . Також позивач не конкретизував суму заборгованості за період 31.10.2021-31.01.2025, що унеможливлює перевірку обґрунтованості вимог.

Відповідач наголосив на необхідності повного перерахунку заборгованості відповідно до дійсних періодів нарахувань, надання суду належних доказів існуючої на сьогодні суми боргу та обґрунтування поважності причин пропуску строків позовної давності. Водночас відповідач зазначив про складний фінансовий стан у зв`язку з воєнним станом і не заперечує проти сплати обґрунтованої суми після належного перерахунку.

З урахуванням наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач у встановленому порядку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не відмовлявся і не відключався, претензій щодо ненадання послуг не подавав, тому зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати виконання обов`язку з оплати.

За твердженням позивача, відповідачі щомісяця отримували платіжні документи із зазначенням ПІБ, кількості зареєстрованих осіб, тарифу, суми до сплати та заборгованості, однак із заявами про неправомірні нарахування чи перерахунок у спірний період не зверталися.

Щодо доводів відповідача про відсутність реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , позивач зазначив, що згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також неповнолітні споживачі.

Позивач наголосив, що відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі, несуть солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг, незалежно від реєстрації права власності. На думку позивача, послуги з ЦО/ТЕ та ПГВ/ГВ за вказаною адресою надавалися в повному обсязі, тому він має право вимагати оплати.

Позивач зазначив, що відповідачі як зареєстровані споживачі послуг своєчасно не сплачували вартість ЦО/ТЕ та ПГВ/ГВ, унаслідок чого утворилася заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 квітня 2025 року було вирішено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні, призначеному на 07.07.2025 о 14 год 00 хв відповідачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, судом було задоволено вказане клопотання та відкладено розгляд справи до 20.08.2025 о 14 год 00 хв.

19.08.2025 від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки не має можливості з`явитися до суду на вказану дату та час. Судом було задоволено клопотання та відкладено розгляд справи на 17.09.2025 о 12 год 00 хв.

17.09.2025 до Оболонського районного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки договір про надання правничої допомоги між нею та ОСОБА_2 було укладено лише 15.09.2025, тому представнику необхідно ознайомитися з матеріалами справи, проаналізувати матеріали, зібрати додаткові докази та підготувати обґрунтовані пояснення по справі. Судом було задоволено вказане клопотання та відкладено розгляд справи на 06.11.2025 о 12 год 00 хв.

У судове засідання, призначене на 06.11.2025 о 12 год 00 хв відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, явку представника не забезпечили.

Належним чином повідомлені відповідачі та представник відповідача повторно не з`явилися в судове засідання, письмових пояснень щодо причин неможливості прибути до суду, до суду не надходило, при цьому неодноразове відкладення розгляду справи суперечить принципу ефективності судового процесу, який направлено на недопущення затягування строків розгляду справи.

Судом встановлено, що КП «Київтеплоенерго», є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно із Законом України від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.08.2018 року.

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго».

Правовідносини з постачання теплової енергії та гарячої води між постачальною організацією та споживачем (фізичною особою) починаючи з 01.11.2021 року здійснюється на підставі Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 року № 1182, Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою № 830 від 21.08.2019 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з центрального опалення, послуг з центрального постачання холодної води, послуг з центрального постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Плата за абонентське обслуговування розраховується КП «Київтеплоенерго» на одного абонента (один особовий рахунок) на місяць з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг».

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.12.2019 № 2244 відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено внески за обслуговування КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» вузлів комерційного обліку комунальних послуг, а саме вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.

Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі з 11.11.1997, а відповідач ОСОБА_1 з 19.12.2006.

За вказаною адресою постачання теплової енергії здійснює КП «Київтеплоенерго» за відкритим особовим рахунком.

Відповідно до пп. 6, 13 ст. 1 Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач, до кола яких, зокрема, належить фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Тим самим спростовується довід відповідача про те, що до визнання його наймачем квартири він не мав обов`язку сплачувати комунальні послуги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює надання житлово-комунальних послуг.

Відповідачі своєчасно не сплачували за спожиті послуги, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.01.2025 становить 230984,88 грн та складається із:

- заборгованості за послуги з централізованого опалення, яка утворилась до 01.05.2018, у розмірі 24 101,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 868,10 грн, 3% річних у розмірі 667,58 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого гарячого водопостачання, яка утворилась до 01.05.2018, у розмірі 38 623,81 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 596,23 грн, 3% річних у розмірі 1 069,83 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 26 025,57 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 810,76 грн, 3% річних у розмірі 720,87 грн;

- заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 42 548,68 грн, інфляційні втрати у розмірі 5 063,29 грн, 3% річних у розмірі 1 178,54 грн;

- заборгованості за послуги з теплової енергії, яка утворилась з 01.11.2021, у розмірі 33 094,65 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 297,08 грн, 3% річних у розмірі 761,88 грн, пеня у розмірі 518,28 грн;

- заборгованості за послуги з постачання гарячої води, яка утворилась з 01.11.2021, у розмірі 35 870,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 691,25 грн, 3% річних у розмірі 832,78 грн, пеня у розмірі 595,24 грн;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн;

- заборгованості з плати за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 665,50 грн;

- заборгованості зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 104,58 грн.

Зазначений розрахунок відповідачами не спростований, доказів сплати послуг суду не надано.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як передбачено ст. 162 ЖК України, власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 внесено зміни до постанови від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якими відновлено нарахування неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги (за виключенням територій, на яких ведуться бойові дії).

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідач ОСОБА_2 наголошував, що опікуни зареєстрованих у квартирі неповнолітніх осіб також мають обов`язок сплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим заявив клопотання про витребування відповідних відомостей з від Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Суд відхиляє вказані доводи відповідача, адже відповідно до вимог статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності та неправильності розрахунку заборгованості, адже такий розрахунок наданий позивачем за весь період нарахування у розрізі видів нарахувань помісячно. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований.

Заперечуючи проти позову, відповідач просив застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався, а скасований він був з 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.

Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.

Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.

Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24, в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі - на строк дії воєнного стану).

Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14 травня 2025 року (зміни набрали чинності з 04.09.2025, тобто вже після звернення позивача з позовною заявою).

Відтак, КП «Київтеплоенерго» в межах строку позовної давності має право на стягнення лише заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка утворилася, починаючи з 02 квітня 2017 року. Заборгованість, яка утворилася до вказаної дати стягненню не підлягає.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, період нарахування починається з липня 2015 року, що знаходиться поза межами позовної давності, тому до заборгованості з липня 2015 року по березень 2017 року за централізоване опалення у розмірі 15674,93 грн та за постачання гарячої води у розмірі 23382,71 грн, а в загальному розмірі 39057,64 грн має бути застосована позовна давність і вона стягненню з відповідача не підлягає. Відповідному зменшенню підлягають інфляційні втрати та 3% річних. Таким чином, за період до 01.05.2018 заборгованість складає:

1) Централізоване опалення:

- основна сума заборгованості за централізоване опалення:

24101,68 грн (за період з липня 2015 по травень 2018 року) - 15674,93 грн (за період з липня 2015 по березень 2017 року) = 8426,75 грн;

- інфляційна складова боргу:

8426,75 грн / 24101,68 грн * 2868,10 грн = 1002,78 грн;

- три відсотки річних:

8426,75 грн / 24101,68 грн * 667,58 грн = 233,41 грн.

2) Централізоване гаряче водопостачання:

- основна сума заборгованості за централізоване гаряче водопостачання:

38623,81 грн (за період з липня 2015 по травень 2018 року) - 23382,71 грн (за період з липня 2015 по березень 2017 року) = 15241,10 грн;

- інфляційна складова боргу:

15241,10 грн / 38623,81 грн * 4596,23 грн = 1813,69 грн;

- три відсотки річних:

15241,10 грн / 38623,81 грн * 1069,83 грн = 422,16 грн.

Отже, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача за період до 01.05.2018 (з урахуванням застосування позовної давності) складає за централізоване опалення у розмірі 8426,75 грн, інфляційні втрати у розмірі 1002,78 грн, 3% річних у розмірі 233,41 грн та за постачання гарячої води у розмірі 15241,10 грн, інфляційні втрати у розмірі 1813,69 грн, 3% річних у розмірі 422,16 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 44787,34 грн задоволенню не підлягають у зв`язку із застосуванням позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача підлягає заборгованість у розмірі 186197,54 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи одна з відповідачів ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто повноліття досягла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників (ч. 2 ст. 32 ЦК України).

Положеннями ст. 33 ЦК України визначено, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Таким чином, неповнолітні особи несуть цивільну відповідальність лише у визначених ЦК України випадках.

Як вже було зазначено, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» лише дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі, несуть солідарну відповідальність за оплату житлово-комунальних послуг, незалежно від реєстрації права власності.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено права неповнолітньої особи на самостійне укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та покладення на неї цивільної відповідальності за невиконання умов такого договору, то у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_1 за період до березня 2024 року слід відмовити.

Відповідно, з неї підлягає стягненню (солідарно з ОСОБА_2 ) заборгованість, яка утворилася після набуття нею повної цивільної дієздатності, тобто з квітня 2024 року:

- заборгованість за теплопостачання та постачання гарячої води у розмірі 68965,56 грн (33 094,65 грн + 35 870,91 грн) - 53236,06 грн (26953,32 грн + 26282,74 грн) = 15729,5 грн;

- інфляційна складова: 15729,5 грн / 68965,56 грн * (3297,08 + 3691,25) грн = 1593,88 грн;

- 3% річних 15729,5 грн / 68965,56 грн * (761,88 грн + 832,78 грн) = 363,71 грн;

- пеня 15729,5 грн / 68965,56 грн * (518,28 грн + 595,24 грн) = 253,97 грн;

- за абонентське обслуговування з теплової енергії у розмірі 1 277,79 грн - 900,91 грн = 376,88 грн;

- за абонентське обслуговування з гарячого водопостачання у розмірі 665,50 грн - 445,15 грн = 220,35 грн;

- всього 18538,29 грн.

Решта заборгованості (186197,54 грн - 18538,29 грн = 167659,25 грн) у межах строку позовної давності підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (80,61 %), з урахуванням частки заборгованості, яку стягнуто з кожного відповідача (9,96% заборгованості, яку стягнуто солідарно, та 90,04% заборгованості, яку стягнуто з ОСОБА_2 ).

На підставі викладеного, керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року по березень 2024 року у розмірі 167659,25 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з квітня 2024 року по січень 2025 року у розмірі 18538,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 172,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 2620,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», , адреса: 01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5.

Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя Андрій ПУКАЛО