Провадження №2/932/2067/25
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

21.11.2025 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Щербаченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Погасій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, і в обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем ОСОБА_2 з 2009 року вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство в м. Костянтинівці Донецької області. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Фактично шлюбні відносини з відповідачем було припинені з 2013 року, коли відповідач за власним рішення покинув сім`ю. З того часу малолітній син проживає з нею, а відповідач припинив спілкування з дитиною взагалі.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.09.2016 по справі №233/1752/16-ц з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 07.04.2016 щомісячно до повноліття дитини. Однак відповідач рішення суду не виконує.

21.04.2017 позивач уклала шлюб з ОСОБА_1 , який з того часу разом з нею фактично займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. Між ОСОБА_1 та дитиною склалися теплі сімейні відносини як між батьком та сином.

В свою чергу відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, протягом дванадцяти років проживає окремо, не забезпечує необхідного харчування, одягу, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з сином, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що свідчить про те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ці обставини негативно впливають на розвиток дитини, оскільки відповідач свідомо позбавив дитину своєї уваги та піклування. Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , присутня в режимі відеоконференції, підтримала заявлені вимоги та наполягала на їхньому задоволенні. Додала, що востаннє вона бачила відповідача десь у 2016-2017 роках, син бачив батька у трирічному віці, зараз йому п`ятнадцять. Наразі їхня родина складається з неї, чоловіка та двох дітей. Коли відповідач офіційно працював, з його заробітку відраховувалися аліменти, але зараз з літа їх немає. Він взагалі дуже тривалий час не цікавиться ніяк дитиною.

Представник позивача ОСОБА_4 , також присутня в режимі відеоконференції, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області також до суду не прибув, головою Піщанської сільської ради спрямовано суду заяву про підтримання позовних вимог органом опіки та піклування та розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.05.2025 у справі відкрито провадження та призначене в ній підготовче засідання на16.07.2025, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення (заперечення) щодо позову. Підготовче засідання відклалося на 18.08.2025 через неявку відповідача.

18.08.2025 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 24.09.2025.

Розгляд справи відкладався на 16.10.2025 та 14.11.2025.

14.11.2025 у зв`язку із неодноразовою неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

За наслідками розгляду справи суд перейшов до стадії ухвалення рішення з його проголошенням 21.11.2025.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівці Донецької області від батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_5 .

З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52663901 від 17.10.2016 встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 07.04.2016 щомісячно до повноліття дитини.

Довідкою головного державного виконавця Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлена наявність заборгованості Костромського А.В. зі сплати аліментів станом на 01.01.2025 в сумі 43173,00 грн.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників відносно відповідача наявний запис у реєстрі за виконавчим провадженням ВП №52663901.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 згідно з відповіддю №1422770 від 28.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

21.04.2017 Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , внаслідок чого позивач змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеними особами та фактично мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .

28.03.2025 комісією Служби у справах дітей обстежено умови проживання родини та складено Акт, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання відповідають потребам дитини.

За характеристикою Гімназії зі структурним підрозділом початкової школи №15 покровської міської ради Донецької області ОСОБА_3 навчався там з першого по шостий класи та за цей час належну увагу його вихованню приділяли мати ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_1 , з батьком ОСОБА_2 спілкування не відбувалося, він не цікавився навчанням та успіхами сина.

Відповідно до довідки КЗ «Піщанський ліцей Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області» від 27.03.2025 №6.4-59 дитина ОСОБА_3 навчається в 8 класі закладу, вихованням його займається мати ОСОБА_1 .. Батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні сина не бере, у навчальному закладі не з`являється, батьківські збори не відвідує.

Згідно з висновком органу опіки та піклування, наданим 17.02.2025 за поточним місцем проживання дитини, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 суду пояснив, що він перебуває в шлюбі з ОСОБА_1 з 2017 року, фактично вони разом з 2015 року. З її сином ОСОБА_7 у нього склалися добрі відносини, він кличе його батьком. Вихованням дитини та її утриманням займаються вони з дружиною, біологічний батько ніяких відносин з сином протягом життя не підтримує, на зв`язок не виходить, хоча дружина й намагалася з ним комунікувати, але результату це не дало.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона є свекрухою позивача, відповідача ніколи в житті не бачила, від нього дитина не отримує ніякої уваги та підтримки, виховують та утримують хлопчика син та невістка.

V. Оцінка суду

Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом більшої частини життя дитини ОСОБА_3 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина.

При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям та інших об`єктивних причин пасивної батьківської поведінки відсутні, отже, обставин, які реально могли перешкоджати йому опікуватися дитиною, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває більше 10 років, дитина не відчуває його піклування, любові та турботи, не отримує від нього жодного виду добровільної допомоги. Аліменти, які відраховуються виконавчою службою в періоди офіційного працевлаштування відповідача, суд не враховує в якості доказу виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків, достатнього для висновку про можливість збереження батьківських прав відповідача. Досліджені та оцінені судом докази свідчать в своїй сукупності про те, що ОСОБА_2 не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог та позбавлення його батьківських прав.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради (19723, Черкаська область, Золотоніський район, с. Піщане, вул. Шеремета Руслана, 98А, код за ) про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем та третьою особою може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 21.11.2025.

Суддя: В.С. Салькова