Справа № 162/760/25
Провадження № 2/162/284/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., за участі секретаря судового засідання Смаль Т.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Цей позов надійшов до Любешівського районного суду Волинської області через систему «Електронний суд» 23 липня 2025 року.

Ухвалою суду від 29 липня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі.

Розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів тощо.

Відповідачем 23 вересня 2025 року подано додаткові пояснення у справі, заяву про застосування строку позовної давності, зменшення розміру заявлених до стягнення пені та штрафів до розумного і справедливого рівня. Вказані заяви судом прийнято до розгляду як відзив на позовну заяву.

Представником позивача 15 жовтня 2025 року подано додаткові пояснення, які також прийняті судом до розгляду як відповідь на відзив.

На призначену дату судового розгляду 13 листопада 2025 року сторони не з`явилися.

Згідно з частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача у позовній заяві.

Правила надання позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені у вільному доступі на вебсайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (далі ТОВ «Кошельок»). Клієнт через вебсайт створює заявку на отримання кредиту, отримує дзвінок від співробітника ТОВ «Кошельок», проходить перевірку та надає сканкопії паспорта та ідентифікаційного коду або верифікується за допомогою технології «BankID». При позитивному рішенні про надання кредиту клієнт отримує доступ до електронного «особистого кабінету» та отримує гіперпосилання на ознайомлення з офертою щодо укладення договору. Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Кошельок» номер своєї банківської картки. Після прийняття оферти клієнту на телефонний номер приходить одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Клієнт підписує договір в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора шляхом введення одноразового пароля.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «Кошельок» 14 лютого 2022 року в електронній формі укладено договір № -615519 про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, за яким відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до умов договору ТОВ «Кошельок» надало ОСОБА_1 10 тисяч гривень кредиту шляхом перерахунку коштів на банківську картку відповідача. Початковий строк кредитування становив 30 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 1,85 % на добу за початковий строк кредитування (лояльний період). Базова процентна ставка становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений договором. Відповідно до умов договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 16 березня до 13 червня 2022 року з відсотковою ставкою 2, 2 % на добу.

ОСОБА_1 здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 3941 гривня.

Між тим, відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином не виконує своїх зобов`язань. На момент подання позовної заяви у позичальника наявна заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 31409 гривень. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.

Крім цього, ТОВ «Кошельок» просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати: у розмірі 2422,4 гривні, пов`язані з оплатою судового збору, 10 тисяч гривень на професійну правничу допомогу.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

ОСОБА_1 у заяві від 23 вересня 2025 року просила застосувати позовну давність з огляду на таке. Останній платіж по кредитному договору відповідач здійснила 07 вересня 2022 року, відтак строк позовної давності сплив 07 вересня 2025 року.

У клопотанні про зменшення позовних вимог позивач доводить, що умови кредитування є завідомо несправедливими (803 % річних), неспівмірними з наслідками порушення зобов`язання, відтак такими, що суперечать Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім цього, відповідач вважає завищеною і неспівмірною зі складністю справи суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10 тисяч гривень. Просить зменшити її до розумного рівня (2-3 тисячі).

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 14 лютого 2022 року сформувала та за допомогою згенерованого позивачем одноразового цифрового ідентифікатора підписала пропозицію на отримання кредиту у ТОВ «Кошельок». Відповідно до умов кредитного договору № 35519 позичальнику надано фінансовий кредит на споживчі цілі. Сума кредиту 10 тисяч гривень. Початковий строк кредитування становив 30 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 1,85 % на добу за початковий строк кредитування (лояльний період). Базова процентна ставка становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений договором. Відповідно до умов договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 16 березня до 13 червня 2022 року з відсотковою ставкою 2,2 % на добу. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснювалося згідно графіка платежів. Факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України (далі ЦК), що є наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: - зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду (а.с. 11-16).

Приймаючи пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, ОСОБА_1 вказала номер банківської платіжної картки для перерахування коштів, повідомила свої персональні дані тощо (а.с.17).

Паспорт споживчого кредиту, договір про надання кредиту підписані ОСОБА_1 14 лютого 2022 року за допомогою одноразових цифрових ідентифікаторів (а.с. 11, 16).

Відповідно до інформаційного повідомлення «XPAY Grop LLC» від 14 лютого 2022 року через цю платіжну систему було проведено успішне зарахування на карту клієнта (а.с.23).

На виконання ухвали Любешівського районного суду Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надало інформацію, що банківська платіжна карта № НОМЕР_1 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Грошовий переказ на суму 10 тисяч гривень зараховано на картку 14 лютого 2022 року.

Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 боргує ТОВ «Кошельок» 31409 гривень, з яких 10 тисяч гривень тіло кредиту, 21409 гривень відсотки. На вказану дату відповідачем сплачено 3941 гривню відсотків (а.с. 18-19).

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно з пунктами 3, 6 частини першої статті 3 ЦК засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 217 ЦК особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Згідно із статтями 256, 257 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною п`ятою статті 261 ЦК встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності зі статтею 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин, першої, третьої статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК в редакції Закону України № 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Відповідно до Закону України № 4434-ІХ від 14 травня 2025 року, який набрав чинності 04 вересня 2025 року, пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК виключено.

Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і триває на цей час.

Відповідно до частин першої-восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першої статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 14 лютого 2022 року уклади кредитний договір № 35519. Відповідно до умов договору позичальнику надано фінансовий кредит на споживчі цілі. Сума кредиту 10 тисяч гривень. Початковий строк кредитування становив 30 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 1,85 % на добу за початковий строк кредитування (лояльний період). Базова процентна ставка становить 2,2 % на добу за продовжений строк користування кредитом, визначений договором. Відповідно до умов договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 16 березня до 13 червня 2022 року з відсотковою ставкою 2, 2 % на добу.

Відповідачем на погашення заборгованості протягом кредитного періоду було сплачено 3941 гривню відсотків.

Таким чином, суд констатує, що ОСОБА_1 у належний спосіб прийняла пропозицію ТОВ «Кошельок» щодо укладання договору про надання споживчого кредиту. При цьому відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами кредитування, прийняла пропозицію, підписала кредитний договір та отримала вказані кошти шляхом їх переказу позивачем на банківський картковий рахунок. З цим міркувань суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 на несправедливість договору, адже прийняття таких доводів відповідача судом суперечило б принципу заборони суперечливої поведінки («contra factum proprium»).

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Кошельок» виконало належним чином, надававши відповідачу кредитні кошти в сумі 10 тисяч гривень.

Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка складається із тіла кредиту в сумі 10 тисяч гривень та 21409 гривень заборгованість по відсотках, що підтверджується детальним розрахунком про стан заборгованості за договором № -615519 від 14 лютого 2022 року.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було.

З врахуванням процитованого вище законодавства щодо зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, їх відновлення, суд вважає, що позивач у цьому випадку строк позовної давності не пропустив.

Відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № -615519 від 14 лютого 2022 року підлягають до повного задоволення.

6. Питання розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі статті 141 ЦПК з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 гривень.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 тисяч гривень, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок» 12 лютого 2025 укладено договір про надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомоги від 20 червня 2025 року, подано додаток до договору про вартість послуг.

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, а також того, що ні адвокат, ні позивач не з`являлися в судові засідання, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «Кошельок» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 3 тисячі гривень.

7. Висновок суду щодо позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за кредитним договором № 5519 від 14 лютого 2022 року в розмірі 31409 (тридцять одна тисяча чотириста дев`ять) гривень, з яких 10 (десять) тисяч гривень заборгованість за тілом кредиту, 21409 (двадцять одна тисяча чотириста дев`ять) гривень відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, та 3 (три) тисячі гривень на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок»; місцезнаходження позивача: 08135, село Чайки Бучанського району Київської області, вулиця Антонова, 8-А; ЄДРПОУ позивача:40842831.

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук