ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1495/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/6319/24 Категорія: 304090000 Биченко І.Я.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Загородній Сергій Сергійович

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Загороднього Сергія Сергійовича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2023 року між ТОВ «Стар Файнес Груп» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 04279-11/2023 з відповідними додатками до нього, а саме додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту. Товариство виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу.

29.04.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 29042024-1, згідно з яким останнє набуває права грошової вимоги, що належали ТОВ «Стар Файненс Груп», згідно реєстру боржників.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу, позивач у справі набув права вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 04279-11/2023 від 08.11.2023 року в сумі 26405,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 5500,00 грн, заборгованість за відсотками 20905,00 грн.

Зазначає, що з моменту отримання права вимоги 29.04.2024 року, позивач не здійснював жодних нарахувань відповідачу.

15.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7375055, який підписаний електронним підписом позичальника відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 договору. Товариство виконало зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, надавши грошові кошти відповідачу.

29.09.2024 року між позивачем та ТОВ «Аванс Кредит» було укладено договір факторингу №27092024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило належне йому право вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9100,00 грн., з яких 2500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6600,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Зазначає, що з моменту отримання права вимоги 27.09.2024 року, позивач не здійснював жодних нарахувань відповідачу.

01.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00459-12/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 8 кредитного договору.

29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу № 29042024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00459-12/2023 в розмірі 14325,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11325,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.04.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

06.12.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 6584432, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11-01/2024, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики № 6584432 в сумі 4630,50 грн., з яких заборгованість за основним договором становить 1500,00 грн., заборгованість за відсотками 3130,50 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 15.05.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

06.11.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1104496, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2024 року до договору факторингу № 30052024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14615,99 грн., з яких 2999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11616,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.05.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором № 04279-11/2023 в розмірі 26405,00 грн.; за кредитним договором № 7375055 в розмірі 9100,00 грн; за кредитним договором № 00459-12/2023 в розмірі 14325,00 грн.; за договором позики № 6584432 в розмірі 4630,50 грн.; за кредитним договором № 1104496 в розмірі 14615,00 грн. Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить 69076,49 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2025 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість закредитним договором № 04279-11/2023 в сумі 26405,00 грн., за кредитним договором № 7375055 в сумі 9100,00 грн., за кредитним договором № 00459-12/2023 в сумі 14325,00 грн., за договором позики № 6584432 в сумі 4630,50 грн., за кредитним договором № 1104496 в сумі 14615,99 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн., а всього 72104,49 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Загородній С.С. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2025 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону щодо обґрунтованості та законності судового рішення, з огляду на істотні недоліки та неповноту з`ясування фактичних обставин справи.

Позивачем не надано доказів сплати фактором (ТОВ «ФК «ЄАПБ») клієнту (ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Мініфою», ТОВ «Селфі Кредит») грошових коштів (ціни продажу), як це визначено умовами укладених договорів факторингу, а відтак відсутні підстави вважати, що відбулося відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Аванс Кредит», ТОВ «Маніфою», ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Щодо нарахування заборгованості за відсотками, апелянт вказує, що загальна сума заборгованості за основною сумою боргу по всіх кредитних договорах складає 15499,99 грн. в той же час, сума заборгованості за відсотками складає 53576,50 грн. Позивач всупереч чинним нормам та законам, нарахував заборгованість за відсотками в декілька разів більше, аніж безпосередньо саме тіло кредиту.

Суд першої інстанції проігнорував позиції ВП ВС щодо погодженого сторонами строку кредитування та порядку нарахування відсотків за користування позиченими коштами, відповідно до якої право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Позивачем не надано доказів, які б вказували на існування у ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами та договором позики.

Також відсутність в матеріалах справи первинних банківських документів не тільки позбавляє можливість перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2025 року залишити без змін.

Відзив обґрунтований тим, що судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин.

Позивач вважає, що доводи і аргументи на яких гуртуються вимоги апелянта, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, є суб`єктивною думкою сторони апелянта.

Посилання апелянта на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів отримання ним кредитних коштів від первісних кредиторів є помилковими та безпідставними, оскільки факти їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи кредитними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 304 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику чи кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості надати докази, які підтверджують або спростовують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. також відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Пилипенка Р.Б., який з`явився в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи вбачається,що 08.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем укладено кредитний договір №04279-11/2023. Відповідно до умов якого розмір кредиту 5500,00 грн., процентна ставка 2,50% в день, строк кредитування 360 днів, дата погашення кредиту 01.11.2024 року.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.03.2025 року № 3426_45, ТОВ «Стар Файненс Груп» перерахувало 08.11.2023 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 5500,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 306156917.

29.04.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29042024-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Стар Файненс Груп» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26405,00 грн., з яких: 5500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 20905,00 грн. - заборгованість по відсоткам.

15.12.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 7375055. Відповідно до умов якого розмір кредиту 2500,00 грн., строк кредиту - 360 днів (09.12.2024 року), знижена процентна ставка 2,09% в день, стандартна процентна ставка 2,20% в день.

27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27092024, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 27.09.2024 року до договору факторингу № 27092024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 9100,00 грн., з яких 2500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 6600,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

01.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00459-12/2023. Відповідно до умов якого розмір кредиту 3000,00 грн., процентна ставка 2,50% в день, строк кредитування 360 днів, дата погашення кредиту 24.11.2024 року.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.01.2025 року № 3466_35, ТОВ «Аванс Кредит» перерахувало 01.12.2023 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 3000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 314985460.

29.04.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 року до договору факторингу № 29042024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14325,00 грн., з яких 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11325,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

06.12.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 6584432, відповідно до умов якого розмір кредиту 1500,00 грн., процентна ставка 2,49000 % в день, строк кредитування 80 днів, дата погашення позики 24.02.2024 року.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.11.2024 року № 2782_37, ТОВ «Маніфою» перерахувало 06.12.2023 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 1500 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 317282129.

Відповідно до реєстру боржників № 4 від 15.05.2024 року до договору факторингу № 11-01/2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 4630,50 грн., з яких 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3130,50 грн. сума заборгованості за відсотками.

06.11.2023 рокуміж ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». Відповідно до умов якого розмір кредиту 3000,00 грн., процентна ставка 2,2 % в день, строк кредитування 360 днів, дата погашення позики 31.10.2024 року.

Згідно листа ТОВ «Пейтек» від 18.11.2024 року № 5, ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало 06.11.2023 року на картку відповідача № НОМЕР_1 кредитні кошти на суму 3000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» a77510e0-52ed-47cf-bb45-3a104e2ac4ff.

Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2024 року до договору факторингу № 30052024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14615,99 грн., з яких 2999,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11616 грн. сума заборгованості за відсотками.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що умови договорів, а саме: кредитних договорів № 04279-11/2023 від 08.11.2023 року, № 7375055 від 15.132.2023 року; № 00459-12/2023 від 01.12.2023 року; № 6584432 від 06.12.2023 року; № 1104496 від 06.11.2023 року за якими позивач набув право грошової вимоги, ОСОБА_1 виконані не були. Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язалася повернути кредити, сплатити відсотки за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договорами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками.

Правовою підставою заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтвердила процесуальний статус позивача щодо права вимоги за вищевказаними кредитними договорами.

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В зв`язку з вище викладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами № 04279-11/2023 від 08.11.2023 року, № 00459-12/2023 від 01.12.2023 року, №1104496 від 06.11.2023 року належним чином не виконує, тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорам підлягають до повного задоволення.

Щодо стягнення заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року.

Позивач звертаючись до суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року просив стягнути борг в сумі 4630,50 грн. який складається з 1500,00 грн. тіло кредиту та 3130,50 грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» кошти за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року у загальному розмірі 4630,50 грн., суд першої інстанції виходив з того, що Товариство має право на стягнення процентів за користування кредитом виходячи з передбаченої договором процентної ставки (базова) в розмірі 2,49000% в день, яка становить 3130,50 грн. та тіла кредиту в сумі 1500, 00 грн.

Колегія суддів не повністю погоджується з розрахунком заборгованості по кредиту та стягнення з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за процентами в розмірі 3130,50 грн.

Відповідно до договору позики № 6584432 від 06.12.2023 року ТОВ «Маніфою» надало відповідачу позику в розмірі 1500 грн., строк користування кредитом 80 днів (останній день повернення 24.02.2024 року). Загальний розмір наданої позики становить 2845,50 грн.

Відповідно до Додатку № 1 до договору позики № 6584432 від 06.12.2023 року, сума кредиту 1500,00 грн, проценти за користування кредитом 1345,00 грн., загальна вартість кредиту 2845 грн.

Отже, ТОВ «Маніфою» мало право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 80 днів, тобто з 06.12.2023 року по 24.02.2024 року, що виходячи з передбаченої договором процентної ставки складає 1345,00 грн. Умовам договору також відповідає інформація викладена в додатку № 1 до договору позики, де зазначено, що розмір процентів за користування кредитом складають суму 1345,00 грн. за 80 днів.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року суперечить вищевказаним умовам договору позики. В даному розрахунку вказана заборгованість станом на 24.02.2024 року у сумі 3130,50 грн., однак порядок її нарахування та строки в розрахунку не вказані.

Однак суд першої інстанції на вказане увагу не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року в сумі 4630,50 грн., яка складається з 1500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3130,50 грн. сума заборгованості за відсотками, оскільки докази цього в матеріалах справи відсутні.

Що стосується кредитного договору №7375055 від 15.12.2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за договором не виконує, що спричинило виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач, як новий кредитор, порушує питання у цій справі.

За приписами ч. 2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення про договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ст. 1046 ЦК України передбачає, що договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З системного аналізу вказаних правових норм слід прийти до висновку про те, що необхідною умовою для наявності зобов`язань за договорами кредиту є не лише факт укладення таких договорів, що в даній справі підтверджується наданими доказами, а й доведеність перерахунку кредитних коштів позичальнику.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України при заміні кредитора у зобов`язанні, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази фактичного перерахунку відповідачу, як позичальнику, коштів кредиту за договором №7375055 від 15.12.2023 року.

Передання попереднім кредитором позивачу, як новому кредитору, документів, що підтверджують надання кредитних коштів у користування позичальника, є необхідною умовою для підтвердження переходу права вимоги до нового кредитора у зобов`язанні.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від18 червня 2003 року №254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку що позовні вимоги за кредитним договором №7375055 від 15.12.2023 року підлягають до задоволення, оскільки на підтвердження заявлених вимог позивач не подав суду належних документів про перерахування коштів на користь відповідача за вказаним кредитним договором, як і не надав доказів про рух коштів на рахунку відповідача, що унеможливлює перевірити наявність чи відсутність загальної заборгованості по тілу кредиту.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 7375055 від 15.12.2023 року в розмірі 9100,00 грн., оскільки позивачем не доведені належними доказами перерахування коштів відповідачу за вказаним кредитним договором.

Твердження апелянта, що позивач не надав суду доказів отримання боржником коштів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки перерахування кредитних коштів за кредитними договорами № 04279-11/2023 від 08.11.2023 року, № 00459-12/2023 від 01.12.2023 року, №6584432 від 06.12.2023 року, № 1104496 від 06.11.2023 року відбувалося на рахунок відповідача ОСОБА_1 , який він вказав при оформленні договорів. Доказів про неотримання кредитних коштів, відповідач не надав.

Кредитні кошти за вказаним договором надавались на особистий картковий рахунок вказаний відповідачем, відтак всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайором регулюються Законом України «Про платіжні послуги» та Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», відповідно до положень якого вбачається, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що укладення договорів із боку відповідача не було добровільним, відтак уклавши договори на відповідних умовах, керуючись засадами свободи договору, сторони взяли на себе зобов`язання виконувати їх. При дослідженні умов укладених договорів не виявлено підстав вважати будь-який з них таким, що може трактуватися як явно несправедливий у визначенні Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області необхідно змінити зменшивши розмір заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» з 4630,50 грн. до 2845,50 грн.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором № 7375055 від 15.12.2023 року в розмірі 9100,00 грн. підлягає до скасування та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаної вимоги.

В іншій частині рішення Смілянського міськрайонного суду від 04.06.2025 року залишити без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення в частині судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» змінити, зменшивши розмір судових витрат з 3028,00 грн. до 2549,60 грн.

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено частково (15,8%), тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 574,11 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Загороднього Сергія Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року змінити, зменшивши розмір заборгованості за договором позики № 6584432 від 06.12.2023 року, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 4630,50 грн. до 2845,50 грн.; зменшивши розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 3028,00 грн. до 2549,60 грн.; зменшивши загальний розмір, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з 72104,49 грн. до 60741,09 грн.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 червня 2025 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 7375055 від15.12.2023 року в сумі 9100,00 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 7375055 від 15.12.2023 року в розмірі 9100,00 грн. відмовити.

В іншій частині рішення Смілянського міськрайонного суду від 04.06.2025 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 574,11 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді