Справа № 165/4015/25
Провадження № 2/165/1156/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 листопада 2025 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Рибас А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної вартості та припинення права спільної сумісної власності,

встановив:

11 листопада 2025 року представник позивача адвокат Якименко З.С. звернулася до Нововолинського міського суду Волинської області в інтересах позивача до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної вартості та припинення права спільної сумісної власності

Ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї доказами, суддя дійшов переконання, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Разом з тим, позивачем в порушення вищевказаних вимог закону не зазначено ціну позову.

Крім того, частина 4 ст. 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, позивачем долучено до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру в сумі 1 211,20 грн., в той час, як позов містить дві вимоги: матеріального та нематеріального характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із п. 2, п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості.

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Тобто, ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Відтак, оскільки позовна заява не містить інформації про вартість спірного майна (орієнтовну ціну позову), суд позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд позовної вимоги майнового хаарктеру щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За таких обставин позивачу необхідно зазначити ціну позову, яку визначити на підставі звіту про оцінку майна, який відповідатиме вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», та сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно із п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищенаведене, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір, у встановленому законом порядку і розмірі, за усі позовні вимоги, зазначені у позовній заяві.

Також, пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач звернулася з позовними вимогами до одного відповідача - співвласника майна ОСОБА_2 , в той же час, обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на неможливість оформлення спадщини після смерті інших співвласників майна без визначення розміру часток останніх у спільній сумісній власності, отже зазначений спір по суті є спором про визнання права власності в порядку спадкування, проте жодної вимоги до інших спадкоємців після смерті співласників майна позовна заява не містить. При цьому, позивач не зазначає яким чином нею визначено коло відповідачів та чому саме до цієї особи пред`явлено позов з позовними вимогами такого змісту.

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності, зокрема, за померлими особами.

Проте, у позовній заяві позивач не зазначила, чому саме такий спосіб захисту порушеного права нею було обрано, та не аргументувала свою позицію, в той же час визначення частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного цивільного законодавства, оскільки у такому разі вирішується питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, та є неефективним способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

Вищевикладені обставини свідчать про недотримання позивачем вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 КПК України до форми та змісту позовної заяви.

Також, частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 339/369/18 (провадження № 61-18714св19) вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

В матеріалах справи відсутні письмові докази щодо відмови нотаріуса в оформлені позивачу права на спадщину.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної вартості та припинення права спільної сумісної власності залишити без руху.

Надати позивачу 10 (десять) днів на усунення недоліків з моменту отримання позивачем копії ухвали.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви. Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Рибас