Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/7099/25
Провадження №2/711/3216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Кобилка Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.02.2022 №471093451, що був укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 і, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 8000грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем у заявці при укладенні кредитного договору.

Крім того, зазначено про те, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним за кредитним договором, з урахуванням Додаткових угод, зокрема, щодо продовження терміну дії Договору факторингу.

Таким чином, відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, 27.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за цим же кредитним договором.

У подальшому, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №471093451 від 23.02.2022.

Враховуючи зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №471093451 від 23.02.2022 у розмірі 15476грн. 80 коп., судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 13.08.2025 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Відповідачем відзив на позов подано не було.

Ухвалою суду від 09.10.2025 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», що була подана директором товариства Хлопковою М.С., про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернення судового збору. Ухвала суду набрала законної сили.

Відповідно до довідки від 30.09.2025, що надана директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопковою М.С., - станом на 30.09.2025 заборгованість за кредитним договором №471093451 від 23.03.2022 між сторонами врегульовано і товариство не має жодних фінансових чи майнових претензій до відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Між тим, у п.4 прохальної частини позову наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву від 31.10.2025 про розгляд справи за його відсутності. Зазначено, що він не має заборгованості перед позивачем.

Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог:

встановлено, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір від 23.02.2022 №471093451, за яким останній отримав грошові кошти у розмірі 8000грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем у заявці при укладенні кредитного договору.

Слід зазначити, що відповідачем вказані обставини не заперечуються.

Крім того, як вказав позивач, відповідачем не були виконані умови договору, зокрема не повернуто розмір кредиту 8000грн. 00коп., відсотки за користування кредитними коштами 7476грн. 80коп., проти чого відповідач також не заперечує.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним за кредитним договором, з урахуванням Додаткових угод, зокрема, щодо продовження терміну дії Договору факторингу.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Крім того, 27.05.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за цим же кредитним договором.

У подальшому, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №471093451 від 23.02.2022.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором і він є належним позивачем по цій справі.

Відповідно до довідки від 30.09.2025, що надана директором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» Хлопковою М.С., - станом на 30.09.2025 заборгованість за кредитним договором №471093451 від 23.03.2022 між сторонами врегульовано і товариство не має жодних фінансових чи майнових претензій до відповідача. Крім того, й сам відповідач повідомив суду про відсутність у нього заборгованості перед позивачем.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст. 203 ЦК України. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст. 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України).

До того ж, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, за результатами розгляду справи встановлено, що між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 23.02.2022 був укладений кредитний договір, який є чинним на цей час; за даним договором відповідачем було отримано кредитні кошти, які ним, з врахуванням відсотків за користування кредитом, не були повернуті ані кредитору, ані позивачу; після відкриття провадження по справі грошових зобов`язань за кредитним договором відповідач не має, враховуючи інформацію від 30.09.2025, яка надана директором ТОВ «Юніт Капітал» та доводи позивача, які викладені у заяві від 02.10.2025, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, суд вважає, що оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову з підстав відсутності неврегульованих питань між сторонами, то й задоволенні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, також слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повнгий текст судового рішення складений 10.11.2025.

Головуючий суддя С.М. Позарецька