Справа № 346/4025/25
Провадження № 6/346/63/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Сольського В.В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.

розглянувши подання головного державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Атаманова Сергія про оголошення розшуку ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло вказане подання, згідно з яким державний виконавець просить оголосити ОСОБА_1 , як боржника.

В обґрунтування подання зазначив що на виконанні у вказаному відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №300/3382/21 виданий 29 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області 47084,74 грн заборгованості.

Боржник злісно ухиляється від виконання судового рішення, рішення суду не виконує, За адресою реєстрації місця проживання він не проживає, місце знаходження її невідоме. Тому головний державний виконавець вказаного відділу ДВС, посилаючись на ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», просить оголосити розшук ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання, не з`явилися.

В поданні державний виконавець просить розглядати справу без участі представника ДВС.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в справі № 300/3382/21 (а.с. 2).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби від 13 квітня 2022 року відкрито виконавче провадження ВП № 68802148 з примусового виконання вказаного виконавчого документу (а.с.3).

Судом також встановлено, що у виконавчому документі зазначено місцем проживання боржника: АДРЕСА_1 .

Однак в ході проведення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом державного виконавця від 29 липня 2025 року (а.с. 4).

В порядку ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний вжити всіх заходів для встановлення місцезнаходження боржника.

Статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п 4.13.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, підставами для оголошення розшуку є відсутність в ході виконавчого провадження відомостей про місце проживання боржника.

В силу вимог ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування розшуку до боржника лише в разі його належного повідомлення про початок примусового виконання, необхідність його явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від такої явки.

Суд зобов`язаний перевірити, які саме заходи вчинені державним виконавцем для виконання рішення суду, і чи вчинялись вони взагалі, а також перевірити достовірність інформації виконавця щодо неможливості встановити місце проживання чи перебування боржника. Суд може прийняти рішення про розшук боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про розшук боржника, виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

В результаті вжитих заходів примусового виконання рішення, державним виконавцем подавався запит до МВС, згідно відповіді якого зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні; згідно відповіді Податкової служби України перелік джерел та сум доходів боржника відсутні; дані про перетин боржником державного кордону в Державній прикордонній службі відсутні; згідно відповіді з Пенсійного фонду України дані про отримання доходу відсутні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення і те, що він ухиляється від його виконання, матеріали справи не містять.

Крім того, суду не надано достовірних доказів на підтвердження того, що державний виконавець вичерпав усі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняв виконавчі дії щодо встановлення місце знаходження боржника, зокрема, шляхом звернення до органів Національної поліції щодо витребування інформації проте, чи перебуває ОСОБА_1 на обліку в органах поліції, чи не оголошувався він у розшук, а також відомостей з приводу перебування її в місцях позбавлення волі; до відповідних органів ДРАЦС щодо вчинення актових записів про смерть або інформації щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, тощо), витребування інших відомостей щодо встановлення місцезнаходження боржника, зокрема інформації про можливе перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах; виявлення нерухомого майна боржника тощо, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Крім того, протягом тривалого строку з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не вчинялось жодних дій щодо примусового виконання рішення суду та розшуку боржника.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність оголошення у розшук боржника.

Акт державного виконавця від 17 листопада 2025 року про відсутність боржника за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , не може бути єдиною підставою для оголошення розшуку.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виявлення місця проживання боржника, які обов`язково мають передувати оголошенню в розшук, беручи до уваги, що в обґрунтування подання не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, доказів його належного повідомлення про початок примусового виконання судового рішення та ухилення від його виконання, а оголошення особи у розшук є підставою для заведення розшукової справи та вчинення дій, спрямованих на встановлення місця знаходження особи, в тому числі, вчинення запитів до державних органів та установ, опитування свідків, така дія є безпосереднім втручанням до прав особи, яку оголошено у розшук та має бути вжита виключно у випадку доведеності підстав для цього. За відсутності таких доказів та підстав, втручання у права боржника не переслідуватиме легітимної мети, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 260, 261, 352-355, 438 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Коломийського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Атаманова Сергія про оголошення розшуку ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Сольський В. В.