Провадження № 2/161/5803/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 16 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 879940479 у формі електронного документа з використанням електронного підпису про надання у тимчасове платне користування грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 6 100,00 грн строком на 30 календарних днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування ним та перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 -XXXX-7727 коштів.

Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року та додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року, додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року та додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , на загальну суму 15 712,14 грн.

19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 28 672,94 грн.

08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ "ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25/Е, відповідно до умов якого ТОВ "ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 879940479 від 16 лютого 2024 року у розмірі 28 672,94 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконував, то у нього за кредитним договором №879940479 від 16.02.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 28 672,94 грн., яку позивач просив стягнути на його користь, а також відшкодувати судові витрати: 2 422,40 грн судового збору і 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

04 вересня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. На адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштових відправлення з відміткою працівника пошти «вручено, особисто».

Таким чином, судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 , про розгляд справи. Суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити їх правову позицію щодо предмета спору.

Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд зазначає.

Судом встановлено, що 16 лютого 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №879940479 (а.с. 37-47) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до підпунктів 2.1.-2.5. кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6100 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 16.02.2024. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.

На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду кредитування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п. 3.1. Кредитного договору).

У підпунктах 3.2., 3.3. Кредитного договору сторони погодили, зокрема, що встановлений в пункті 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 878,40 гривень.

За умовами підпунктів 8.1., 8.3. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. За умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах п. 8.6 договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 114.40 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,48% у день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника, за кожен день користування ним.

ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора BGKV-8395, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при укладанні договору, та введеного 16.02.2024 19:48:21 (а.с. 20).

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 18.02.2024 через АТ «Ощадбанк» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6100, 00 грн на банківську карту № НОМЕР_2 , що підтверджується наданою випискою з карткового рахунку.

Також з`ясовано, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 82-94).

У подальшому між сторонами також укладались додаткові угоди, якими продовжувався строк дії договору факторингу №28/1118-01, сторони продовжили строк дії вказаного договору факторингу до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 21 травня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15712,14 грн, у тому числі 6100 грн основного боргу та 10789,62 процентів. Із вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що 18 березня 2024 року відповідачем було здійснене часткове погашення заборгованість за кредитним договором в сумі 1024,19 грн за процентами та 0,80 грн за тілом кредиту, які були зараховані у рахунок погашення заборгованості за користування кредитом (а.с. 5).

Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», додаткової угоди № 19 від 28 листопада 2019 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року та додаткової угоди № 27 від 31 грудня 2021 року, додаткової угоди № 31 від 31.12.2022 року та додаткової угоди № 32 від 31.12.2023 року до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , на загальну суму 15 712,14 грн.

19 грудня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача з врахуванням нарахованих ними відсотків становить 28 672,94 грн.

08 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ "ФК «Ейс» було укладено договір факторингу № 08/07/25/Е, відповідно до умов якого ТОВ "ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № 879940479 від 16 лютого 2024 року у розмірі 28 672,94 грн.

Фактичні обставини справи свідчать про укладення кредитного договору між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 та отримання відповідачем кредитних коштів у загальній сумі 6100 грн за кредитним договором.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується належними доказами те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором сплатив кошти у сумі 1024,19 грн, які було зараховано у рахунок погашення відсотків за користування кредитом. Заборгованості за кредитним договором відповідач не сплатив.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України).

Позивач підтвердив факт переходу права вимоги за договорами факторингу, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які цей факт підтверджують.

Викладене свідчить, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором у сумі 6100,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 22 573,75 грн суд зауважує таке.

За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №300/438/18.

У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Умовами Кредитного договору передбачено, зокрема, що орієнтовна дата повернення кредиту 17 березня 2023 року. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду кредитування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу.

Фактичні обставини справи свідчать, що другий та решта траншів за кредитним договором позичальнику не надавались, вся погоджена сторонами сума кредитних коштів отримана відповідачем одним платежем.

У підпунктах 3.2., 3.3. Кредитного договору передбачено, зокрема, що строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 878,40 гривень.

Докази виконання позичальником зазначених умов кредитного договору у матеріалах справи відсутні, тому погоджений сторонами строк кредитування залишається незмінним до 17 березня 2023 року.

Отже, встановлені в цій справі фактичні обставини свідчать, що у позичальника виникли зобов`язання по оплаті процентів за кредитним договором у розмірі 29,28 грн за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, що складає 878,40 грн (29,28 грн х 30 днів).

Подальше, поза строком кредитування, нарахування TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та новими кредиторами процентів за користування відповідачем кредитними коштами за кредитним договором є необґрунтованим.

Таким чином, враховуючи часткову сплату відповідачем заборгованості по процентам у сумі 1024,19 грн за відсотками та 0,80 грн за тілом кредиту, стягненню з ОСОБА_1 за кредитним договором підлягає сума у розмір 5952,59 гривень.

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 (а.с. 52-53), протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 (а.с. 53 зворот), додаткової угоди № 0 до договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 (а.с. 51), акту прийому-передачі наданих послуг від 11.08.2025 (а.с. 65), згідно з яким вартість послуг із надання правничої допомоги становить 7000 гривень.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог , а саме 1453,30 грн. Решту витрат на правничу допомогу суд залишає за позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, задовольняючи позов частково, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 502,90 грн.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 526, 549, 610, 611, 629, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" заборгованість за кредитним договором № 879940479 року в розмірі 5952 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" 502 (п`ятсот дві) гривні 90 копійок судового збору та 1453 (одну тисячу чотириста п`ятдесят три) гривні 30 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту заочного рішення 14 листопада 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" (адреса місцезнаходження: 02090, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005; );

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур