Справа № 279/5553/24
Провадження № 2/279/100/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Бобровою В.С., за участі дистанційно позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Рупс В.О., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Пашинської А.П., представника третьої особи: Органу опіки та піклування Коростенської міської ради Житомирської області Швець М.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/5553/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Коростенської міської ради Житомирської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі, ОСОБА_2 . Мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2018 року шлюб між ними було розірвано. Відповідно до судового наказу виданого 18.09.2018 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. Заборгованості по сплаті аліментів він не має. Відповідач не надає йому можливості зустрічатись із дітьми, штучно створює перешкоди в їх спілкуванні. Він проживає в іншому місті, зустрічі з синами для нього дуже важливі. Він хоче належним чином виконувати свої бітьківські обов`язки, брати участь у вихованні синів, спілкуватись із ними, проявляти свої батьківську турботу та любов особисто. А тому, просить усунути йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, зобов`язавши відповідача не читини йому перешкоди у спілкуванні з синами та встановити наступний графік зустрічей і спілкувань з дітьми: літні канікули, в період часу з 01.06. по 15.06, зимні канікули в період часу з 02.01.по 07.01. включно, 10 днів на рік оздоровлення дітей з можливістю виїзду на відпочинок до санаторію, який розташований на території України, гірсько-лижних курортів України, кожен день народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не менше 3-х годин в цей день (04.09), кожен день народження сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше 3-х годин в цей день (28.08).

Відповідач подала відзив на позовну заяву зазначивши, що вона не чинить позивачу перешкод у побаченнях та спілкуванні з дітьми. Позивач проживає в м. Любомиль Волинської області, і саме це створює йому труднощі у побаченні з дітьми. Вона дозволяє дітям в будь-який час особисто і по телефону спіклуватись з батьком, а тому вважає, що провадження у справі в цій частині підлягає закриттю. Разом з тим, вказала що, під час перебування в шлюбі позивач аргесивно поводився відносно неї, в присутності дітей виражався нецензурною лайкою і побив її в присутності дітей. Тому, діти батька бояться. При останній зустрічі з батьком, він без погодження з нею вивіз дітей за межі міста, діти психологічно до цього готові не були, не готові сприймати нову сім`ю батька. Крім того, між старшим сином та батьком виник конфлікт в ході якого позивач вдарив сина ОСОБА_6 по руці. Вона зверталась із сином до травмпункту за медичною допомогою і також до поліції. Син ОСОБА_6 отримав великий стрес після такої поведінки батька по відношенню до нього та молодшого брата, якого він хотів захистити. Вона була вимушена звернутись до психолога за наданням психологічної допомоги. За наслідками роботи психолога було складено психологічний портрет дитини, ОСОБА_3 : яскраво виражене занепокоєння, стан гострої тривоги, високої емоційної напруженості. Наявності почуття незахищеності, страх агресії. Відчуття безсилля й нездатності вплинути на психотравмуючи чинники. Потреба чинити опір агресивним діям. Тата сприймає як ворожу фігуру, яка може здійснювати травмуючий вплив. Особливості поведінки дитини: невпевненість у собі, схильність до сумнівів, побоювань, страхів, до легкого виникнення стану тривоги. Наявне відображення конфліктної ситуації завдає шкоди правильній оцінці реальності. Рекомендації надані психологом: мінімізувати вплив травмуючих чинників на дитину, налагодити конструктивний діалог між батьками з метою збереження психічного, емоційного та фізичного здоров`я дитини. З урахуванням уточнених позовних вимог просить встановити наступний графік спілкування батька з дітьми: зустрічі та спілкування в період зимніх канікул з 02.01 по 07.01 включно з 09.00 год. по 19.00 год., однак на території м.Коростеня, без права залишення дітей на ніч в батька в цей період. Період літніх канікул наполягає замінити періодом навчального року з 15.03 по 30.03 з 09.00 год. по 19.00 год., що дозволить позивачу перебувати з дітьми в період навчального року, а не лише в період відпочинку. Щодо днів народження дітей не заперечує аби батько в ці дні проводив час з дітьми в період з 11.00 год. до 14.00 год. Стотовно виїзду дітей на оздоровлення на 10 днів заперечує, так як діти не мають медичних показань для проведення санаторно-курортного оздоровлення, виїзд дітей на лижно-гірський курорт це лише бажання позивача, вона категорично заперечує проти виїзду дітей за межі міста Коростеня, так як в країні введено в дію воєнний стан.

Позивачем подано відповідь на відзив, відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач зазначила, що не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми, просить встановити графік зустрічей з дітьми з врахуванням побажань, зазначених у відзиві, а саме: тільки на території міста Коростеня, в тому числі.

Представник відповідача, просила врахування побажання дітей, при вирішенні спору.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові матеріали в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2018 року шлюб між ними було розірвано.

Позивач у справі проживає в м. Любомль Ковельського району Волинської області. ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Коростенської міської ради Житомирської області щодо розгляду питання його участі у вихованні дітей, так як ОСОБА_2 чинити йому перешкоди у вихованні дітей та йому було запропоновано звернутись до суду.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Коростенської міської ради "Про визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та спілкуванні з ними батька, ОСОБА_1 " визначено способи участі батька у вихованні та спілкуванні з синами: забирати їх з місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на день народження синів з 11-00 години до 14-00 години; в період зимових канікул з 08 січня по 14 січня щороку в період літніх канікул з 01 червня по 15 червня щороку.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 159 СК України передбачає порядок вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь- кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Водночас розлучення має відбутися таким чином, щоб батько і матір як і раніше співпрацювали при виконанні батьківських обов`язків. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Суд зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

На підставі статей 76-81 ЦІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності з урахуванням положень статей 76-80, 89 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає та працює в м. Любомиль, висловлює бажання піклуватися про дітей, спілкуватись з дітьми, виконувати належним чином свої бітьківські обов`язки.

Діти сторін тривалий час проживають лише з матір`ю, контакт з батьком у певній мірі втрачається. Цьому ймовірно сприяли конфліктні стосунки між сторонами. Однак, вочевидь діти потребують і батьківської турботи та безумовної любові, яка має позитивно впливати на їх розвиток. Подолання певних дискомфортних на першому етапі незручностей для дітей, пов`язаних з тимчасовою зміною звичного для них місця проживання і середовища, а також налагодження емоційного контакту дітей з батьком, який тривалий час проживав на значній відстані та був позбавлений більш частого спілкування із синами, має відбуватися у співпраці батька і матері, а також органів у справах дітей, за необхідності - психологів.

Позицію сторони відповідача, яка зводиться до того, що вона не чинить перешкод у спілкуванні батька з дітьми, суд до уваги не приймає, оскільки відсутність таких перешкод не призвели б до звернення позивача до суду за захистом свого права на спілкування із синами. Активна поведінка батька, а саме: звернення до служби у справах дітей задля вирішення спору, а також до суду з даним позовом, свідчить про те, що незважаючи на те, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, мають досить напружені стосунки між собою, позивач має намір та бажання спілкуватися зі своїми синами, брати участь у їх вихованні та житті.

Доказів, які б свідчили про неможливість відновлення та підтримання належного емоційного контакту між батьком та синами або шкідливість таких контактів для дітей, не встановлено.

При цьому відповідачка у судовому засіданні не заперечила проти побачень позивача з дітьми, а лише бажала, щоби вони відбувалися на території місця проживання дітей.

Крім того, суд зазначає, що спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений.

Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна участь у вихованні та спілкуванні з дітьми сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина.

Отже, з врахуванням наданих сторонами графіків суд враховує, що запропонований органом опіки та піклування графік зустрічей батька з дітьми є найбільш сприятливий для дітей, з метою уникнення раптового емоційного напруження дітей пов`язаного із зміною середовища, в якому вони перебувають, а також з урахуванням ризиків які існують у зв`язку з веденням на території України воєнних дій.

Також, згідно зі ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

У судовому засіданні, в присутності психолога ОСОБА_7 , заслухана думка дитини ОСОБА_6 , який не заперечував щодо спілкування з батьком, проте просив, щоб зустрічі відбувалися в місті де він проживає, поїхати за місцем проживання батька не погодився.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладені обставини та інтереси дітей, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визначення способу участі батька у спілкуванні з дітьми відповідно графіку, запропонованого органом опіки та піклування.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні батька з синами.

Також суд, вважає, що слід зобов`язати позивача ОСОБА_1 під час зустрічей з дітьми дбати про їхнє життя, здоров`я, духовний і фізичний розвиток, дотримуватися режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку, завчасно попереджати матір ОСОБА_2 про можливість спілкування з дітьми, вчасно повертати дітей матері ОСОБА_2 , не пізніше зазначеного терміну.

У випадку, якщо дитина (діти) будуть заперечувати проти побачень з батьком, не виявляти бажання проводити з ним спільний відпочинок тощо, ніхто не має права її до цього примушувати.

Керуючись почуттям любові до дітей, обов`язок підготувати їх до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 зазначено, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

Також Верховний Суд у постановах від 10 березня 2021 року у справі № 686/2543/19, від 15 липня 2021 року у справі № 565/1501/19 вказав, що у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, у випадку доведеності вказаного, мати не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні дитини.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у випадку виникнення як негативних, так і позитивних наслідків для дітей за результатами спілкування з батьком у визначений судом спосіб, а також враховуючи те, що діти дорослішатимуть і, відповідно, змінюватиметься їх світогляд та бажання, зокрема, щодо спілкування з кожним із батьків, сторони не позбавлені права ставити питання про зміну способів участі батька у вихованні дітей.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.4,12,13,81,89,141, 244, 263-265,268,354 ЦПК України, ст.ст.7,19,141,150,153,155,157,159 Сімейного кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми, визначивши спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у спілкуванні з синами: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіку побачень із ними без присутності матері.

Встановити зустрічі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання ОСОБА_2 (м.Коростень Житомирська область) наступним чином:

- в період зимових канікул з 08 січня по 14 січня щороку, з 09.00 години до 19.00 години;

- в період літніх канікул з 01 червня по 15 червня щороку, з 09.00 години до 19.00 години;

- у дні народження дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 11.00 години до 14.00 години.

Зустрічі проводити з можливістю відвідувати, за бажанням дітей, будь - які дитячі культурно - розважальні комплекси, а також місця масового відпочинку: парки, сквери, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування тощо.

Зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити перешкод ОСОБА_1 та надати можливість безперешкодного спілкування та побачення батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також спільно їм проводити час за місцем проживання матері (м.Коростень Житомирська область) відповідно до встановленого графіку зустрічей.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 під час зустрічей з дітьми дбати про їхнє життя, здоров`я, духовний і фізичний розвиток, дотримуватися режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку, завчасно попереджати матір ОСОБА_2 про намір спілкування з дітьми, вчасно повертати дітей матері ОСОБА_2 , за адресою її проживання не пізніше зазначеного терміну, місця зустрічі дітей з батьком визначається за домовленістю між батьками.

При неможливості зустрічей батька з дітьми за графіком, з об`єктивних на те причин, визначити можливість перенесення зустрічей за згодою з матір`ю дітей.

Не примушувати дітей у випадку, якщо дитина (діти) будуть заперечувати проти побачень з батьком, не виявляти бажання проводити з ним спільний відпочинок тощо.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання/знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця проживання/знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Коростенської міської ради, адреса місця реєстрації/ знаходження: м. Коростень, вул. Грушевського,22, Житомирська область, .

Суддя Леся НЕДАШКІВСЬКА