Провадження №: 2-о/336/223/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Боєва Є.С.,

присяжних Лавриненко О.А., Денисова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Косякової З.М.,

представника заінтересованої особи Онищенко Л.А.,

представника особи, відносно якої вирішується заява, адвоката Кари Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною, призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся адвокат Косякова З.М. в інтересах ОСОБА_1 із вищезазначеною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною особою та призначити опікуна.

У заяві зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є рідним дядьком заявника. Заявник разом з ОСОБА_2 , мешкають у будинку, який належить заявнику на праві приватної власності.

ОСОБА_2 , з 1997 року, хворіє на психічне захворювання, перебуває на обліку КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі, був визнаний інвалідом 3 групи загального захворювання ( з 2013 року безстроково), в березні 2025 року визнаний інвалідом 2 групи безстроково внаслідок органічного враження головного мозку зі зниженням інтелекту до стадії помірно вираженої дебільності.

Зважаючи на недієздатність ОСОБА_2 давати собі раду,дбати про власні потреби, розуміти та керувати своїми діями, вважає за необхідне звернутися до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним та призначення йому опікуна.

Ухвалою від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 09.06.2025 року. Крім того залучено до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 як заінтересовану особу. Запорізькому місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечити участь адвоката у судовому засіданні який буде здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 09.06.2025 за клопотанням заявника призначено судово-психіатричну експертизу, на час проведення якої зупинено провадження по справі.

19.06.2025 року до суду надійшов витяг з протоколу від 18.06.2025 року № 12 засідання опікунської ради з питань захисту прав недієздатних або обмежених у дієздатності осіб при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району.

13.08.2025 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 254 .

Ухвалою суду від 14.08.22025 року поновлено провадження у справі. Судове засідання призначено на 22.09.2025 року.

Судове засідання 22.09.2025 року відкладено на 18.11.2025 за письмовим клопотання сторони заявника.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву, просили визнати ОСОБА_2 недієздатним, та призначити ОСОБА_2 опікуна за подання органу опіки та піклування.

Представник органу опіки просила заяву задовольнити частково, визнавши ОСОБА_1 недієздатним, пославшись на те, що 18.06.2025 комісія опікунської ради відмовила у підготовці подання до суду по факту призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Адвокат Кара Ю.М. яка діє в інтересах особи, відносно якої ставиться питання, поклалася на розсуд суду.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися.

Присутні в судовому засіданні учасники не заперечували проти розгляду справи за їх відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як визначає ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

За приписами ч. 1, ч. 3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є рідним дядьком заявника. Заявник разом з ОСОБА_2 , мешкають у будинку, який належить заявнику на праві приватної власності.

У матеріалах справи наявні медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема: листа КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради від 08.04.2025 року № 1602-дпв; виписної епікриз від 26.03.2025 року; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідніст, свідчать про психічний розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 254 ОСОБА_2 1956 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у формі помірно вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (пологова травма, зловживання алкоголем у минулому). Ступінь наявних порушень у психічній діяльності такий, що істотно впливає (обмежує) на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керування ними.

Надаючи оцінку заявленим ОСОБА_1 вимогам суд виходить з такого.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначені положення закону направлені на забезпечення захисту законних прав та інтересів членів суспільства, щоб запобігти існуванню правочинів, які не відповідають ознаці вільного волевиявлення його учасників та гарантувати належний правовий захист особам, які з об`єктивних причин не можуть самостійно здійснювати свої права та відповідати по своїм обов`язкам. У той же час правові наслідки обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та визнання фізичної особи недієздатної істотно відрізняються, оскільки недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину і відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

У свою чергу за змістом ст. 37 ЦК України правовими наслідками визнання особи обмежено дієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно правочини, крім дрібних побутових правочинів. Правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду.

Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними.

В той же час відповідно до ч. 5 ст. 37 ЦК України особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі.

Згідно до висновку судово-психіатричного експерта № 254 ОСОБА_2 1956 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у формі помірно вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (пологова травма, зловживання алкоголем у минулому). Ступінь наявних порушень у психічній діяльності такий, що істотно впливає (обмежує) на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керування ними.

Даний експертний висновок є належним чином мотивований та обґрунтований і відповідає даним, які містяться в медичній документації особи.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_2 має ознаки психічного розладу у формі помірно вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (пологова травма, зловживання алкоголем у минулому). Ступінь наявних порушень у психічній діяльності такий, що істотно впливає (обмежує) на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керування ними.

Натомість зміст проявів психічних розладів у ОСОБА_2 не свідчить про те, що він цілковито не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому відсутні правові підстави для визнання його недієздатним.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатним.

Положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням орган опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 60 ЦК України).

За положеннями ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Частиною 5статті 63 ЦК України передбачено, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Таким чином, саме орган опіки та піклування має надати системну оцінку доводам особи, яка претендують на здійснення опіки, та з`ясовувати окремо те, хто саме із близьких осіб має найкращі можливості для забезпечення інтересів недієздатної особи, а обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Натомість відповідного подання орган опіки та піклування суду не надав.

Матеріали справи містять витяг з протоколу № 12 засідання опікунської ради з питань захисту прав недієздатних або обмежених у дієздатності осіб при районній адміністрацій Запорізької міської ради по Шевченківському район від 18.06.2025

Згідно із цим витягом опікунська рада відмовила у підготовці подання до суду по факту призначення ОСОБА_1 опікуном над дядьком ОСОБА_2 .

Між тим, частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

На підставі вище викладеного суд відмовляє в частині задоволення вимог про призначення ОСОБА_1 опікуном (піклувальником), але до призначення певної фізичної особи опікуном покладає на орган опіки та піклування обов`язки щодо здійснення піклування над ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 38 ЦК України у разі видужання фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена, або такого поліпшення її психічного стану, який відновив у повному обсязі її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд поновлює її цивільну дієздатність. Піклування, встановлене над фізичною особою, припиняється на підставі рішення суду про поновлення цивільної дієздатності. Скасування рішення суду про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої обмежена, здійснюється за рішенням суду за заявою такої фізичної особи, її піклувальника, членів сім`ї, органу опіки та піклування або її адвоката.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 39, 60, 63, 65 ЦК України, ст.ст. 298-300, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною, призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обмежено дієздатним.

В частині призначення опікуном недієздатної особи заявника ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 ЦК України покласти здійснення піклування над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району до призначення судом опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною становить два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду можу бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Є.С. Боєв

Присяжні О.А. Лавриненко

Д.В.Денисов

18.11.25