Справа № 216/1564/24
Провадження № 2/216/379/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

05 березня 2024 року представник акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, 29.04.2023 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631398188 (далі кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію, та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що у випадках невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, тоді як позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 134 748,26 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», та внесено зміни про найменування до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Посилаючись на вищевказані обставини представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 134 748,26 грн, та судовий збір.

25 квітня 2024 року представник відповідача Кормаков В.М. надав суду відзив на позов, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Позивачем не доведено факту укладення договору з відповідачем та його істотних умов, у справі відсутня копія договору. Позивачем долучено до матеріалів справи іншу копію оферти від 21.05.2020, яка також складена з помилками (без зазначення міста укладення угоди), на укладення угоди про обслуговування кредитної картки, у якій зазначено наступні умови кредитування: кредитний ліміт: 75 000 грн, процентна ставка річних: 39,99 % і фіксована процентна ставка під час пільгового періоду (62 дня): 0,01% від суми кредиту. Ніяких інших умов кредитування відповідачем заявлено та погоджено не було, у тому числі не було погоджено неустойку, підвищенні відсотки, комісії, овердрафту, РКО, процентів за покупки, процентів за готівкові операції, щомісячне списання за «Моментальну розстрочку», комісії за кредит в умовах розстрочки тощо. Розрахунок за кредитом не є належним та допустимим доказом перерахування грошових коштів відповідачу у зазначеному позивачем розмірі суми кредиту і саме за договором про надання кредиту № 631398188 від 29.04.2023, оскільки в наданому документі відсутні повні реквізити отримувача та даний документ не є доказом фактичного перерахунку коштів з банківського рахунку саме від кредитора за договором, а не якоїсь іншої особи. Крім того, в порушення п. 15 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період карантину короновірусної хвороби СОVID-19, з 01.03.2020 по теперішній час було нараховано відповідачу неустойку (штраф, пеню).

У додаткових поясненнях представника позивача ОСОБА_2 від 13 травня 2025 року, останній посилався на факт укладення 21.05.2020 між сторонами кредитного договору, що підтверджується анкетою-заявою, яку було підписано відповідачем, та зі змісту якої встановлено, що останній підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та банком на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщенні на веб-сторінці www.alfabank.ua або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в договорі. В анкеті заяві відповідач зазначив, що він отримав свій примірник договору разом з усіма додатками. Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включається, зокрема, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням, обслуговування і поверненням кредиту, а тому банк має право встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Представник позивача Рудницький Ю.І. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, його представник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити позивачу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 21.05.2020 відповідач підписав з АТ «Альфа-Банк» оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, та паспорт споживчого кредиту, умовами яких було визначено суму кредиту в розмірі 75 000 грн, спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом; мета отримання кредиту: споживчі цілі; строк кредитування: з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Умовами надання кредитної лінії визначено максимальну суму кредиту 200 000 грн; процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій запропоновано встановити та/або операції зняття коштів готівкою у розмірі 39,99% річних; тип процентної ставки фіксована.

Також, 21.05.2020 зі страховиком ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідач підписав заяву (акцепт) № 248.631398188.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування. Предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з непередбаченими збитками Страхувальника у разі несанкціонованого використання третіми особами поточного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк» внаслідок крадіжки, грабежу, розбою або підробки (скіммінгу) платіжної картки, що емітована АТ «Альфа-Банк» і держателем якої є Страхувальник.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ Альфа-Банк затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк», та змінено на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У додаткових письмових поясненнях від 13 травня 2025 року представник позивача як на підставу обґрунтування заявлених позовних вимог посилався вже на укладення між сторонами кредитного договору від 21 травня 2020 року, укладення якого підтверджується підписанням відповідачем анкети-заяви, і тим самим підтвердження акцепту публічної пропозиції та укладення договору на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщенні на веб-сторінці www.alfabank.ua.

Відповідач позов не визнав, заперечив факт укладення кредитного договору з АТ «Альфа Банк» 29 квітня 2023 року, у зв`язку з невиконанням умов якого позивачем було нараховано заборгованість в розмірі 134 748,26 грн.

В ході розгляду справи судом з`ясовано, що викладені позивачем обставини позову суперечать письмовим матеріалам справи на які позивач посилається як на докази підтвердження факту укладення між сторонами договору від 29.04.2023, оскільки в матеріалах справи міститься заява (акцепт) № 248.631398188.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування від 21.05.2020, Оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 21.05.2020, та паспорт споживчого кредиту від 21.05.2020, тоді як оговорений договір від 29.04.2023 та будь-які докази на підтвердження факту його укладення відсутні.

Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом АТ «Сенс Банк» загальна сума заборгованості відповідача станом на 17.07.2023, за кредитним договором № 631398188 від 21.05.2020 становить 134 748,26 грн, при цьому встановлено, що внесені кошти на погашення заборгованості перераховані позивачем на погашення пені, РКО, овердрафту (несанкціонована заборгованість), розмір яких під час підписання кредитного договору від 21.05.2020 між сторонами погоджено не було.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 29 квітня 2023 року задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В.Онопченко