Провадження № 2/932/3985/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О., дослідивши позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року представник позивача АТ «Акцент-Банк», Шкапенко Олександр Віталійович, звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська через підсистему «Електронний суд» із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Справу було зареєстровано 15 вересня 2025 року в електронній системі документообігу (Д-3).

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року №4273-IX, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2025 року, справу було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Судом, при перевірці позовної заяви із доданими до неї додатками, було встановлено, що представником позивача було направлено копію позовної заяви із додатками відповідачу на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 є користувачем вказаної електронної скриньки.

Суд зазначає, що приписи п. 2 чт. 3 ст. 175 ЦПК, хоч і зобов`язують позивача вказувати відомі йому номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін по справі, однак належне повідомлення відповідача (та інших осіб по справі) про подання позовної заяви здійснюється шляхом направлення такої заяви у паперовій формі засобами поштового зв`язку на адресу проживання або знаходження такої особи. У разі наявності у відповідача (та інших осіб по справі) кабінету в підсистемі «Електронний суд», то позовна заява з додатками надсилається до особистого кабінету особи.

Направлення позовної заяви із додатками на електронну адресу, яку позивач зазначає як таку, що належить особі, не є належним способом повідомлення про направлення позовної заяви до суду, та суперечить чинним нормам Цивільно процесуального кодексу України.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Враховуюче вищезазначене, представнику позивача слід надати до суду належне підтвердження того, що електронна адреса «» належить відповідачу, або надати до суду підтвердження того, що відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 177 ЦПК України, що відповідно до ч. 1 ст. 185 цього Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява буде залишена без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Леміщенко