Справа № 282/1071/17
Провадження № 6/282/10/25
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2025 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді В.В.Вальчука

при секретарі судового засідання Н.М.Ковалишиної

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням начальника Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №282/1071/17, виданого 08.11.2018.

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у Любарському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження 57833043 з виконання виконавчого листа №282/1071/17, виданого 08.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 49760 (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 30 (тридцять) копійок.

Боржником вказані вимоги не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій спрямованих на їх виконання не здійснено. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у боржниці відсутнє майно, на яке може бути здійснено стягнення.

Саме тому начальник Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернулась до суду з даним поданням.

Начальник Любарського відділу ДВС, у судове засідання на розгляд справи не з`явилась.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали подання вважає, що подання начальника Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про обмеження боржника ОСОБА_1 , у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. №3857-XII "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (ч.1 п.5).

В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа №282/1071/17, виданого 08.11.2018, з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) підлягає стягненню 49760 (сорок дев`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 30 (тридцять) копійок, з виконання якого 02.08.2017 року відкрито виконавче провадження №57833043.

Частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки боржника, а саме: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим слід вказати, що чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

Верховний Суд України в Узагальненні «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 р., зазначив наступне: «…з погляду на значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України… На нашу думку, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання…Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин…».

ОСОБА_1 як боржник по виконавчому провадженні, не порушувала приписів ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилялася від виконання покладених на неї зобов`язань.

В поданні начальником відділу ДВС не надано доказів, що боржник ухилявся від виконання зобов`язання, а лише є посилання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов`язання, покладеного виконавчим лисом, що само по собі не дає підстав вважати, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання покладених на неї зобов`язань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

За таких підстав, суд оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів дійшов до висновку, що підстави для задоволення подання відсутні.

Керуючись ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст.247, 441, 353 - 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Любарського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника-фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення повного тексту.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Вальчук