У Х В А Л А

24 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Івашкович Д.А., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородський відділ Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородський відділ Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розі рвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.09.2022. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2023 у справі №303/2384/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

06.08.2025 державним виконавцем Ужгородського відділу Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №78783903 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.05.2023 у справі №303/2384/23.

Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку зі сплати аліментів. Станом на 07.11.2025 заборгованість відповідача зі сплати аліментів, згідно з розрахунком головного державного виконавця, за період з 23.03.2023 по жовтень 2025 становить 578 849,77 грн.

У зв`язку з наявністю прострочення сплати аліментів, на думку позивача, боржник зобов`язаний сплатити неустойку (пеню) у розмірі, визначеному частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України, яка за період з 23.03.2023 по жовтень 2025 становить 117 643,79 грн.

20.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , чи в інших осіб або третіх осіб у межах ціни позову 117 643,79 грн; заборонити відповідачу ОСОБА_2 або третім особам вчиняти дії щодо відчуження у будь який спосіб частину земельної ділянки, кадастровий номер: :03:008:0021, площею 0.1408 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:248 до вирішення спору по суті та набранням рішенням законної сили по вказаній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що дана позовна заява підлягає поверненню заявнику, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ознайомившись зі змістом заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим положеннями вищевказаної норми процесуального права з огляду на таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Просудовий збір».

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову яка подана фізичною особою становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Проте, до заяви про забезпечення позову не додано документу, що підтверджує сплату судового збору за подання даної заяви.

Заявник зазначає, що звільнена від сплати судового збору, посилаючись на приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки предметом спору є стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Разом з тим, відповідно до пункту 6 постанови №10 Пленуму Верховного Суду від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», оскільки передбачені Законом №3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише позовної заяви та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або забезпечення позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками, незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Зазначене правило не поширюється на окремі категорії осіб, які Законом №3674-VI звільнені від сплати судового збору в цілому незалежно від виду позову, а відтак і за подання заяв, скарг чи інших процесуальних документів (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону).

Судом встановлено, що позивач не належить до осіб, зазначених у пунктах 8, 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому зобов`язаний сплачувати судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у справі про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, суд не приймає доводи позивачки про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову з посиланням на пункт 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 10 ст.153ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене та те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову, подана без додержання вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

На підставі наведеного та керуючись статтями149,151,152,153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ужгородський відділ Державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя Олена ГОЛЯНА