Справа № 717/1818/25
Номер провадження2/717/457/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судових засідань Глібіщук М.Л.,

позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,

відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився,

Позивач ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з неї на підставі судового наказу Кельменецького районного суду Чернівецької області по справі № 717/1483/25 від 11.06.20205 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частину з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просить повний розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав повністю та пояснив, що він сплачував аліменти позивачці на двох дітей в розмірі 1/3 частки від його доходів до червня 2025 року. він не подав до виконавчої служби рішення суду про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, тому що думав, що це відбудеться автоматично. Тому він її переплатив велику суму, в той час, як ОСОБА_4 проживав з ним від 3 класу і він його самостійно утримував. Місце проживання сина ОСОБА_5 визначено з ним за рішенням суду. Тому він вважає, що позивачка має сплачувати йому аліменти в розмірі частки, а він позивачці в такому самому розмірі і позивачка має йому повернути надміру сплачені аліменти. Позивачка має у власності житло та автомобіль, вона працює в Італії і може сплачувати частку від своїх доходів.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що позивачка є його мамою, а відповідач його батьком. Він живе з батьком з 3 класу і він його постійно утримує. Якщо батько сплачував постійно аліменти на їх утримання матері, в той час, коли він вже 7 років живе з батьком, тому мама має сплачувати аліменти на його утримання в розмірі частки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 10 липня 2007 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області та який розірвано за рішенням Кельменецького районного суду від 03 грудня 2015 року, що підтверджується копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в даний час перебуває на утриманні позивача та відповідача. Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 та судовим наказом Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11.06.2025 року по справі № 717/1483/25, яким стягнуто із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами, що громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є її рідною мамою, а також, що вона здійснює її матеріальне утримання.

В зв`язку з цим, суд відхиляє докази позивачки у вигляді довідки про доходи з ГУ ПФУ № 522763 від 18.06.2025 року та документи про обстеження стану здоров`я ОСОБА_6 , зокрема висновок обласного медичного діагностичного центру, ехокардіографію від 13.11.2024 року, консультативний висновок проф. ОСОБА_7 від 28.11.2024 року, МСКТ поперекового відділу хребта від 16.06.2023 року та відомість про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.06.20205 року № 301, оскільки дані документ не підтверджують факт родинних зав`язків позивачки з громадянкою ОСОБА_6 та не підтверджують факт матеріальних витрат позивачки у зв`язку з лікуванням даної особи.

Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився, оскільки вона ніде не працює, що підтверджується довідкою Чернівецького обласного центру зайнятості №028315 від 18.06.2025 року, та довідками форми ОК-5, з яких вбачається, що позивачка отримала в травні дохід як допомогу по безробіттю в розмір 929,03 грн та в червні 240 гривень.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища одного з батьків може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно частини другої ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання кількох підстав для зміни розміру аліментів: зміни сімейного, зміни матеріального стану, погіршення стану здоров`я платника аліментів.

Суд вважає, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку із тим, що вона в червні 2025 року отримала статус безробітної, а відповідач в порушення ч.1 ст. 81 СК України не довів, що позивачка мала витрати, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Тому суд вважає, що позивачка довела позовні вимоги в частині зміни її матеріального становища та не довела обставини наявності на її утриманні непрацездатної матері, погіршення її стану здоров`я після ухвалення рішення про стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка надала докази погіршення її матеріального становища, тому на даний час наявні підстави для часткового задоволення позову та зменшення розміру аліментів, які позивачка сплачує на користь відповідача на утримання своєї дитини.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають задоволенню частково, оскільки судом встановлено, що погіршилося матеріальне становище позивача і ці зміни впливають на змогу позивача сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей платника аліментів, стан здоров`я та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, а також те, що і позивач і відповідач утримують свої дітей, які проживають роздільно одна дитини з батьком, інша з матір`ю, тобто наявність на утримані у платника аліментів інших дітей.

На підставі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141, 150, 157, 179-184, 192 СК України, ст. ст. 2-13,76-80,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області судового наказу по справі № 717/1483/25 від 11.06.20205 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно на 1/5 частку з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 листопада 2025 року.

Суддя Телешман О.В.