Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2025 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Катрич П.С. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Гайсинська міська рада в особі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гайсинської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

18.09.2025 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Катрич П.С. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Гайсинська міська рада в особі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гайсинської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 29.11.2023року. При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувають.

Позивачка зазначає, що до народження дитини та після її народження вони з відповідачем постійно проживали однією сім`єю по АДРЕСА_1 . 11.11.2023 року, сторони разом з дитиною поїхали гостювати до батьків ОСОБА_1 в м. Гайсин, Вінницької обл. де перебували по АДРЕСА_2 . Під час перебування в цьому місці між позивачем та відповідачем виникли непорозуміння, щодо подальшого спільного проживання однією сім`єю. На цьому підґрунті ОСОБА_1 залишив ОСОБА_2 та поїхала до свого попереднього місця проживання. З тих пір позивач з дитиною проживають окремо від відповідача.

В подальшому, взимку 2024 року, коли у дитячому садочку, який відвідувала ОСОБА_3 був встановлений карантин, ОСОБА_2 забрав дитину до себе, щоб провести з нею певний час на період зимових та різдвяних свят та встановлення карантину. В цей час відповідач проживав по АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації свого місця проживання.

Крім того, позивачка вказує, що в подальшому коли, обумовлений знею термін перебування у відповідача дитини закінчився, ОСОБА_2 всіляко почав шукати причини неповернення позивачу дитини, при цьому обіцяючи, що ОСОБА_3 він скоро поверне. Тоді, ОСОБА_1 зрозуміла, що він відповідач її обманює, та хоче залишити дитину проживати разом з ним постійно. З того часу, як дитина почала проживати разом з її батьком, останній постійно перешкоджав позивачу приймати участь у виховані її дитини.

З приводу цього, позивачка звернулася до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Руськополянської сільської ради, з відповідною заявою від 15.05.2024 року, відповідно до якої просила провести обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на той час проживала по АДРЕСА_3 і скласти відповідний висновок, відповідно до якого визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю ОСОБА_1 , та подати його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення а також скласти висновок про перешкоджання батьком дитини - ОСОБА_2 , їй, приймати участь у побачені та вихованні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому 27.05.2025, позивачка приїхала до відповідача з яким на той час перебувала дитина, в АДРЕСА_1 , щоб відсвяткувати день народження дитини. 30.05.2025 близько 14-00 год. між сторонами виник конфлікт, на ґрунті відмови позивача від вимоги відповідача про залишення дитини проживати з ним. Під час конфлікту відповідач застосовував до позивача фізичну силу та погрожував позивачу розправою. Після чого ОСОБА_2 вигнав стусанами ОСОБА_1 з квартири, де в неї залишилися особисті речі, забрав дитину та в стані алкогольного сп`яніння поїхав до свого зареєстрованого місця проживання по АДРЕСА_3 . З приводу даної ситуації, ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою та поясненнями. В подальшому позивач та відповідач між собою в усній формі домовилися що дитина в період літніх канікул, почергово, певний період буде проживати з позивачем та з відповідачем. Але в зв`язку з тим, що дитина починає дорослішати, в зв`язку з необхідністю постійного та систематичного відвідування дитиною дитсадка (ДНЗ) в який ОСОБА_3 зарахована, та створення найкращих умов для проживання дитини, виникла необхідність визначити місце проживання дитини з позивачем. На що відповідач заперечував.

Тобто, на даний час в у позивача з відповідачем виник спір, щодо визначення постійного місця проживання дитини. З цього приводу в період перебування дитини у позивача, остання звернулася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Гайсинської міської ради, надалі - ООП з відповідною заявою про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Відповідно до висновку ООП Гайсинської міської ради від 15.07.2025 року та рішення комісії з питань захисту прав дитини(протокол №7 від 11.07.2025), затвердженого рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради від 16.07.2025 №162, було визначено місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її матір`ю - ОСОБА_1 .

В період коли позивач з відповідачем проживали однією сім`єю, а також після народження них дитини а також коли дитина проживала з позивачем, остання добросовісно ставилася, до своїх обов`язків, щодо виховання та утримання дитини, яка виховується та розвивається відповідно до встановлених державою норм та правил поведінки особи в суспільстві, що має істотне значення для вирішення даного спору, а від так проживаючи разом з позивачем дитина зростає в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Позивачка вказує, що вона постійно займалась і займається вихованням доньки, за час перебування дитини з нею, утримувала, дитина постійно відвідувала дитячий садочок, що підтверджується довідкою ЗДО №48 від 09.06.2025. В період проживання дитини з позивачем дитина постійно знаходиться в здоровому стані, позивач задекларував надання ПМД дитині, що підтверджується декларацією №0001-Н17Т-1210 від 10.06.2025. Позивач має постійний дохід, що підтверджується відомостями з державного реєстру платників за І квартал 2025 року, щодо позивача, від 23.06.2025 та відомостями з ПФУ від 11.09.2025. Загальний дохід позивача за 2025 рік станом на 01.09.2025 становить 48 000 грн. Випадків зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами, а також аморальної поведінки з боку позивача не було, що підтверджується відсутністю притягнення позивача до адміністративної відповідальності та довідкою Гайсинської ЦРЛ від 11.04.2024 року.

З ОСОБА_3 позивач проживає в частині житлового будинку, який належить її матері ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 08.05.2008 року з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.08.2008 р., договором оренди від 01.06.2025 року, технічним паспортом на довідкою Гайсинської міської ради №04-02/517 від 23.06.2025. В даному будинку позивач та дитина мешкають в окремій кімнаті, дитина має окреме спальне місце, облаштоване місце для розвитку та розваг, має достатньо іграшок та розважальних ігор, помешкання забезпечене газовим опаленням, водопостачанням, присутні всі необхідні меблі, що підтверджується актом обстеження умов проживання №41 від 09.05.2024р. В місці проживання дитини виконаний новий ремонт, зроблені всі умови для її комфортного проживання та розвитку. В свою чергу, відповідач, кошти на утримання та додаткові витрати на дитину не надає, самостійного доходу не має, окремого власного чи орендованого житла не має. З урахуванням, вищенаведеного , позивачка вважає, що дитина, яка є малолітньою дівчинкою, для забезпечення зростання в атмосфері постійної материнської любові, з урахуванням рівня моральної та матеріальної забезпеченості позивача, повинна проживати разом з позивачем. Існування, якихось виняткових обставин, які б були підставою для розлучення позивача з дитиною не має. Враховуючи такі обставини позивачка зазначає, що відповідач порушує право позивача на рівність батьків щодо дитини, яке передбачене ст.141 СК, а також вимоги ст.ст. 160, 161 СК України з урахуванням яких, дитина повинна проживати разом з позивачем.

У зв`язку з вказаними обставинами, позивач просить визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

21.10.2025 року від представника позивача ОСОБА_5 через «Електронний суд» надійшла заява про виклик свідків. Згідно якої просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідків по даній справі наступних осіб: позивача - ОСОБА_1 , яка проживає: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 , проживає: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 . Оскільки вищезазначені особи можуть підтвердити обставини, щодо підтвердження доводів позивача викладених нею у позовній заяві.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Катрич П.С. позовні вимоги підтримали у повному обсягу та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання викликався у встановленому законом порядку, про що є підтвердження у матеріалах справи, однак не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду не надавав.

Представник третьої особи: Гайсинської міської ради в особі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Гайсинської міської радив судове засідання викликався проте не з`явився, про причини неявки до суду не повідомили.

Крім того, в судовому засіданні були допитані як свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . ОСОБА_1 , яка є позивачем у даній цивільній справі та матір`ю малолітньої ОСОБА_3 повідомила суду, що вона офіційно працює та має стабільний дохід. Звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вже відкрито виконавче провадження, але виплат вона ще не отримувала. Свідок ОСОБА_1 (яка є матір`ю позивачки) та свідок ОСОБА_6 (яка є подругою позивачки) підтвердили обставини, які ОСОБА_1 зазначила в позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 цього Закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувають.

Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно), серія НОМЕР_1 від 29.11.2023 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Згідно довідки Гайсинської територіальної громади №04-02/517 від 23.06.2025 року про фактичне місце проживання та реєстрацію, ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 про те, що її сім`я складається з 3 чол., а семе: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (тимчасово без реєстрації).

Відповідно до акту обстеження умов проживання №41 від 09.05.2024 року затвердженого начальником ССД Гайсинської міської ради Високогляд О.Б., вбачається що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім малолітньої ОСОБА_3 у даній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Квартира знаходиться у задовільному стані, умебльована, має необхідну побутову техніку, предмети домашнього вжитку. Малолітня ОСОБА_3 мешкає в одній кімнаті разом з матір`ю, має окреме спальне місце, облаштоване місце для розвитку та розваг.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 15.07.2025 року щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , враховуючи вік та стать дитини, особисту прихильність її до матері, вирішив за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 біля матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки закладу дошкільної освіти ясла-садочок №4 «Зірочка» Гайсинської міської ради №48 від 09.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 відвідує даний заклад з 25.01.2024 року по 09.06.2025 року.

Згідно довідки закладу дошкільної освіти ясла-садочок №4 «Зірочка» Гайсинської міської ради №93 від 13.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 відвідує даний заклад з 01.09.2025 року по теперішній час.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 15.07.2025 року можливе проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року N 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Як вбачається із матеріалів справи, батько малолітньої дитини ОСОБА_2 , не приділяє достатньої уваги вихованню, навчанню та духовного розвитку дитини. Самоусунувся від матеріального забезпечення дочки ОСОБА_3 .

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасники докладають всі зусилля, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.3 Конвенції першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи, що мати дитини ОСОБА_1 займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітньої доньки з матір`ю, яка фактично проживає з нею, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні й здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Отже, з урахуванням положень Декларації про права дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по справі, що складаються із сплаченого судового збору, в сумі 1211грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 листопада 2025 року.

Суддя: О. М. Суходольський