Справа № 712/9688/25
Провадження № 2-др/712/99/25
10 листопада 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Пономаря В.О.
за участю секретаря судового засідання Васильєвої Д.А.,
розглянувши в письмовому провадженні без виклику сторін в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Микитишин Оксани Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 24.10.2025 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач через свого представника адвоката Микитишин О.М. 27.10.2025 подав до суду заяву щодо ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 597,00 грн з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог.

Представник відповідача звертає увагу, що під час судового засідання 20.10.2025 до закінчення судових дебатів вона заявила клопотання про подання доказів, які підтверджують розмір витрат на правничу допомогу, а тому подання відповідних документів у п`ятиденний строк після ухвалення рішення відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заявниця зазначила, що з метою захисту прав та інтересів відповідача 07.08.2025 між ОСОБА_1 та адвокатом Микитишин О.М. укладено договір № 425/2025 про надання правничої допомоги з додатком, яким визначено перелік та вартість послуг. При поданні відзиву відповідачем було надано попередній розрахунок судових витрат у розмірі орієнтовно 12 000,00 грн, однак у ході розгляду справи виникли додаткові витрати, пов`язані зі складанням заперечень на відповідь на відзив, участю адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції 20.10.2025 та транспортними витратами. На підтвердження понесених витрат заявником надано копії договору про надання правничої допомоги з додатком, платіжних інструкцій від 04.09.2025, 12.09.2025, 23.09.2025 та 20.10.2025, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.10.2025, а також докази транспортних витрат на загальну суму 1 497 грн. Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі заявник визначає у сумі 19 597 грн, вказуючи, що ця сума є співмірною зі складністю справи, обсягом та характером наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом, а також значенням спору для відповідача з урахуванням розміру заявлених аліментних вимог і його сімейних обставин.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2025 заяву прийнято до розгляду, який вирішено проводити 10.11.2025 без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивачка ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник Манзар Т.В., подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги у цій справі. Заявниця зазначає, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2025 позов задоволено частково, з відповідача стягнуто аліменти та 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, тоді як 27.10.2025 представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з неї на користь відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 19 597,00 грн, які, на думку позивачки, підлягають зменшенню. Обґрунтовуючи клопотання, позивачка посилається на положення ст. 133, 137, 141 ЦПК України, згідно з якими витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами з урахуванням критеріїв реальності, необхідності та співмірності таких витрат зі складністю справи, обсягом і характером наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом, ціною позову та значенням справи для сторін. Заявниця зазначає, що справа не є складною, відповідач позов визнав частково, а розмір заявлених до компенсації витрат є завищеним і не відповідає критерію розумності та справедливості. Окремо вказано, що витрати на транспорт адвоката не відносяться до витрат на правничу допомогу в розумінні ст. 137 ЦПК України і не підлягають відшкодуванню. З огляду на наведене позивачка просить суд, керуючись зазначеними критеріями, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем до відшкодування, до 1 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом установлено, що у відзиві на позов відповідач зазначив, що орієнтовний розмір витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги становить 12 000,00 грн.

Згідно із ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати пов`язані зі розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правову (правничу) допомогу відповідачем до матеріалів справи долучено:

-договір про надання правничої допомоги від 07.08.2025 № 25/2025, укладений адвокатом Микитишин О.М. та ОСОБА_1 . У п. 4.2 договору передбачено, що вартість послуг за даним договором визначається згідно з розцінками на послуги, вказані в додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 4.7.1 договору передбачено, що в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги зазначається зміст наданої правничої допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце). До договору додано Додаток № 1, в якому визначено перелік послуг (підготовка процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, представництво в судових засіданнях, підготовка адвокатських запитів, поштові витрати) та порядок визначення їх вартості, зокрема, шляхом обчислення як частки від розміру мінімальної заробітної плати на дату надання послуги;

-платіжні інструкції, згідно з якими ОСОБА_1 у період з вересня по жовтень 2025 року перерахував на рахунок адвоката Микитишин О.М. грошові кошти в розмірі 18 100,00 грн з призначенням платежу «надання правничої допомоги згідно договору 25/2025 від 07.08.2025»;

-акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.10.2025 до договору № 25/2025, у якому конкретизовано перелік виконаних адвокатом робіт: складання та направлення адвокатського запиту до Національного технічного університету України «КПІ ім. Ігоря Сікорського», правовий аналіз, збирання доказів та складання відзиву на позовну заяву, правовий аналіз, збирання доказів та складання заперечень на відповідь на відзив, участь у двох судових засіданнях (18.09.2025 у приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси та 20.10.2025 у режимі відеоконференції), а також витрати на транспорт, пов`язані з поїздкою до суду 18.09.2025. Загальна вартість послуг за актом визначена у розмірі 19 597,00 грн, із зазначенням, що зазначена сума сплачена клієнтом у повному обсязі, а сторони не мають одна до одної претензій;

-факт понесення транспортних витрат на підтвердження поїздки адвоката до м. Черкаси підтверджується, зокрема, квитками на автобус, підтвердженням поїздки службою таксі UKLON.

Оцінюючи наведені докази у сукупності, суд виходить із такого.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що спір стосувався стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і за своєю правовою природою та фактичними обставинами не є надмірно складним, предмет спору є типовим, правове регулювання усталеним, а обсяг доказів відносно невеликим.

У ході розгляду справи представником відповідача було підготовлено відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, адвокатський запит, забезпечено участь у двох судових засіданнях, одне з яких відбулося у режимі відеоконференції.

Такий обсяг робіт, на думку суду, не свідчить про підвищену складність справи, яка б об`єктивно обумовлювала розмір гонорару на рівні 18 100,00 грн.

Крім того, при визначенні розумного розміру витрат на правничу допомогу суд враховує, що позовні вимоги були задоволені частково, при цьому рішенням від 24.10.2025 з відповідача стягнуто на користь позивачки 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу її представника. Баланс інтересів сторін, характер спору (правовідносини, спрямовані на забезпечення належного утримання дитини), а також сімейний та майновий стан сторін вимагають, щоб втручання у майнову сферу позивачки шляхом покладення на неї обов`язку компенсувати витрати на правничу допомогу іншої сторони було пропорційним та не надмірним.

Суд також бере до уваги, що, як неодноразово зазначалося у практиці Верховного Суду, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі понесені нею витрати на правничу допомогу, якщо, виходячи з конкретних обставин справи, вважає їх надмірними, необґрунтованими або такими, що не відповідають критерію розумності та справедливості. При цьому суд вправі зменшити розмір таких витрат за клопотанням іншої сторони (ч. 5 ст. 137 ЦПК України), що узгоджується і з підходом Європейського суду з прав людини, відповідно до якого відшкодовуються лише ті витрати, які були фактичними, неминучими (необхідними) та розумними за своїм розміром.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги критерії, визначені ст. 137, 141 ЦПК України, обсяг і характер фактично наданих адвокатом послуг, час, витрачений на підготовку процесуальних документів та участь у двох судових засіданнях, часткове задоволення позову, а також доводи клопотання представника позивачки про зменшення розміру витрат, суд доходить висновку, що розумним і співмірним є визначення загальної суми витрат відповідача на правничу допомогу (без витрат на транспортні послуги) у розмірі 7 000,00 грн, із яких з урахуванням пропорційності задоволення позовних вимог підлягає відшкодуванню за рахунок позивачки 3 500,00 грн, а решту витрат потрібно залишити за відповідачем.

Щодо транспортних витрат, заявлених у складі витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що, вирішуючи питання про відшкодування витрат стороні, пов`язаних із прибуттям до суду, необхідно виходити з конкретних обставин справи, зважаючи на вид транспорту, яким скористалась особа, а також документи, подані нею на підтвердження здійснення цих витрат. Якщо на підтвердження здійснених стороною витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, подано документи щодо проїзду транспортом загального користування, то такі витрати повинні бути відшкодовані у розмірі вартості квитка, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Такі витрати також можуть бути відшкодовані у розмірі витрат на пально-мастильні матеріали, з урахуванням встановлених норм за 1 кілометр пробігу, якщо вони підтверджені документально.

При цьому з п. 4.7.1 договору про надання правничої допомоги вбачається, що сторони погодили можливість відшкодування додаткових витрат адвоката, понесених понад узгоджену суму гонорару.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування транспортних витрат на купівлю квитків на автобус в розмірі 1 000,00 грн як необхідних і документально підтверджених, пов`язаних із приїздом представника до суду, тоді як витрати на поїздки службою таксі UKLON не підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони.

Указане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18, від 02.06.2021 у справі № 379/1437/18, від 14.09.2022 у справі № 509/6250/20.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 15, 133-134, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Доповнити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2025 у справі № 712/9688/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Пономар