Єдиний унікальний номер 205/8761/24
Номер провадження2/205/399/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпрі клопотання представника позивача ОСОБА_1 про закритття провадження в частині позовних вимог цивільої справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

20 листопада 2025 року представник позивача ОСОБА_1 сформувала в системі «Електронний суд» клопотання про закриття провадження у вказаній справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , оскільки відповідач помер.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомили та не надали клопотання про відкладення розгляду справи чи проведення розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та клопотання представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен заявити відповідне клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Отже, враховуючи, що позивачем є особа, якій належить право вимоги, то вона в праві самостійно визначати коло відповідачів до яких пред`являє відповідні вимоги.

Разом з тим, до суду надійшла інформація про те, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, який сформовано 23 жовтня 2025 року за № 7, про що зроблено актовий запис № 1395.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку 03 липня 2024 року, тобто після смерті ОСОБА_3 .

Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, який на час звернення до суду вже помер.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №183/4229/14.

Також норми ст. 55 ЦПК України визначають порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

Таким чином суд дійшов висновку, що процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Разом з тим суд враховує, що залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до відповідача і вимоги до спадкоємців відповідача мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положення ст. 49 ЦПК України щодо неможливості одночасної зміни підстав і предмету позову.

Отже, залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, порушення яких є недопустимим.

Нормами п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, а тому провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а клопотання представника позивача задоволенню.

Аналогічна правова позиція з приводу необхідності закриття провадження у справах за позовами, які пред`явленні до осіб, що померли на момент пред`явлення позовів, висловлена Верховним Судом у постановах від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі № 310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15.

Оскільки після відкриття провадження у зазначеній справі правоздатність відповідача ОСОБА_3 припинилась у зв`язку із смертю, суд дійшов висновку саме про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , а в частині позовних вимог до ОСОБА_4 і ДМР продовжити розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 51, 247, 255, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 про закриття провадження в частині позовних вимог задовольнити.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку закрити в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 .

Продовжити розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Відкласти судове засідання на 12 січня 2026 року на 12 годину 00 хвилин, яке відбудиться у приміщенні Новокодацького районного суду міста Дніпра (м. Дніпро, вул. Коробова, буд. 6).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ln.dp.court.gov.ua/.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя: Т.П. Терещенко