Справа №345/2816/25
Провадження № 2/345/1355/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Сирко Й.Й.,

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

представника позивача Кобзана Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія, ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року позивач звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія, Відокремленого підрозділу Калуська нафтогазорозвідувальна експедиція Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору від 06.12.2019 № 03-309/19 на відшкодування витрат по сплаті земельного податку, укладений між Дочірнім підприємством ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія, від імені та в інтересах якого виступає Калуська нафтогазорозвідувальна експедиція Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія в особі начальника Кузьмича Богдана Васильовича, який діє на підставі довіреності №01-07/13 від 03 січня 2019 року, та ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі довіреності, посвідченої 11 листопада 2019 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Перегінець Л.В. за реєстровим № 719 (далі в тексті рішення суду, в тому числі його резолютивній частині - договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року).

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що уповноважувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , представляти її інтереси винятково як учасника (переможця) аукціону (торгів), який відбувся 01.11.2019 у м.Києві з питань придбання та отримання у власність на ім`я ОСОБА_1 нерухомого майна у виді овочесховища площею 296,5 кв.м. і товарного складу площею 170,9 кв.м., що розташовані у АДРЕСА_2 на умовах і за ціною, яку вважатиме правильною представник, який крім того уповноважений бути представником позивача з питань, пов`язаних з підготовкою та оформленням документів для придбання у власність зазначеного вище майна. З цією метою ОСОБА_2 видано посвідчену приватним нотаріусом довіреність від 11.11.2019, реєстраційний № 719. Натомість, ОСОБА_2 , за відсутності у нього будь-яких повноважень, після викупу нерухомого майна на аукціоні та оформлення всіх необхідних документів з даного приводу підписав від імені позивача договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року, за умовами якого на неї покладено обов`язок щомісячно компенсовувати Дочірньому підприємству ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія витрати цього підприємства на сплату земельного податку за використання земельної ділянки, на якій знаходяться придбані нею об`єкти нерухомого майна, до моменту оформлення новим власником нерухомого майна права користування зазначеною ділянкою в компетентних органах державної влади. Про наявність оспорюваного договору як правочину позивач довідалася у 2025 році після того, як заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2025 (справа №345/705/25) з позивача стягнуто заборгованість за невиконання умов цього договору в сумі 102 046,22 грн., де позивачем виступало відповідне дочірнє підприємство. На переконання позивача, оспорюваний договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року має бути визнаний судом недійсним на підставі ч.1,3 ст.203, ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Сторони та їх представники в судові засідання на стадії підготовчого провадження не з`являлися, відтак ухвалою суду від 29.07.2025 підготовче провадження у справі закрито.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представників сторін. Ухвалою суду від 20.10.2025 задоволено клопотання представника ДП ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія Ільчишина А.А. про участь в судовому засіданні 20.10.2025 в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми ЄСІТС з використанням власних технічних засобів автора цього клопотання.

В судове засідання 06.11.2025 відповідач ОСОБА_2 не з`явився, попередньо надавши суду пояснення з приводу заявленого позову.

ОСОБА_3 через систему Електронний суд надіслано заяву про можливість розгляду справи 06.11.2025 за відсутності представника Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія виходячи із наявних матеріалів справи та адресованих до суду попередньо заяв по суті спору. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

З метою додержання вимог процесуального закону, ухвалою суду від 06.11.2025 провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Відокремленого підрозділу Калуська нафтогазорозвідувальна експедиція Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія про визнання недійсним договору № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

У відзиві на позовну заяву Дочірнє підприємство ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія зазначає, що придбані позивачем через представника об`єкти нерухомого майна на АДРЕСА_2 знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :12:004:0091 площею 0,4948га, що перебувала у постійному користуванні підприємства, яке сплачувало земельний податок. Після відчуження нежитлових будівель (споруд) на користь позивача саме останній використовував зазначену вище земельну ділянку. За договором, правомірність якого є предметом цього спору, ОСОБА_1 вносила платежі, що підтверджується копіями банківських виписок. Позивач знала про факт укладення договору на відшкодування земельного податку, який підписано представником в її інтересах. Часткова сплата коштів за цим договором та мовчазна згода позивача упродовж декількох років однозначно вказує на схвалення нею оспорюваного правочину в розумінні положень ст.241 ЦК України. Посилаючись на окрему практику Верховного Суду наголошує, що сам по собі факт перевищення повноважень представником сторони договору не має правового значення, адже позивач має довести наявність ознак недобросовісності і нерозумності в діях контрагента за таким договором, а дії обидвох сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру укладення та виконання такого договору. Відповідач одночасно заявляє, що договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року укладений та підписаний ОСОБА_2 в межах наданих зазначеній особі як представнику повноважень згідно з нотаріально посвідченою довіреністю від 11.11.2019, тому підстав для визнання договору недійсним немає.

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву повідомив, що на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імені ОСОБА_1 він підписував необхідні документи щодо придбання вказаного у позовній заяві нерухомого майна до моменту проведення державної реєстрації права власності позивача на це майно. Не ставив довірительку до відома про намір підписати від її імені договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року через те, що остання планувала у перспективі перепродати придбане майна на вигідніших умовах. Відтак, перші платежі за оспорюваним договором здійснював за власний кошт відповідно до надісланих іншою стороною договору рахунків засобами не поштового зв`язку. Оскільки довірителька у 2020 році відмовилася повернути витрачені ним грошові кошти за оспорюваним договором, категорично заявляла йому, що нічого не знає про відповідний договір, він перестав здійснювати надалі будь-які платежі. Усі документи, отримані під час виконання доручення ОСОБА_1 , повернув останній. Позов не визнає з тих мотивів, що поніс витрати, які йому не відшкодовані.

В судовому засіданні 20.10.2025 представники сторін та ОСОБА_2 надали пояснення, які фактично повторюють зміст раніше викладених ними аргументів у заявах по суті справи. Представник Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія Ільчишин А.А. додатково пояснив суду, що придбавши нерухоме майно за договором купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд від 14.11.2019 позивач взяла на себе зобов`язання сплачувати з моменту реєстрації своїх речових прав на придбане майно земельний податок згідно з вимогами Земельного та Податкового кодексів України, адже у цьому разі безумовно має місце єдність юридичної долі земельної ділянки та об`єкта нерухомого майна, що на ній знаходиться. Але пояснити суду у такому разі, якими ж були причини продовження декларування та сплати дочірнім підприємством земельного податку за використання ділянки під відчуженими об`єктами нерухомого майна не зміг. Відповідач ОСОБА_2 уточнив, що передачу всіх документів після виконання доручення позивача здійснив на її користь орієнтовно в березні-квітні 2020 року.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з викладених у заяві підстав. Неодноразово наголошував, що позивач у справі не знала про оспорюваний договір до квітня 2025 року, після чого подала заяву про перегляд заочного рішення суду і звернулася з цим позовом майже невідкладно.

Всебічно проаналізувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні докази та керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в проміжок часу з 14:30 до 15:00 год. 01.11.2019 відбулися електронні торги на майданчику Аграрної біржі за відповідним інтернет-посиланням, замовником яких виступало Приватне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Надра України, позиція № 8-NDa. Об`єктом продажу (лоту) виступали овочесховище і тарний склад, розташовані у АДРЕСА_2 . Переможцем торгів за придбаний лот визнано ОСОБА_1 , яка упродовж трьох банківських днів взяла на себе зобов`язання підписати персоніфікований протокол, сплатити винагороду на користь біржі в розмірі 1 відсотка від вартості проданого лота та грошові кошти за придбане майно як переможець торгів на рахунки ПрАТ НАК Надра України в Акціонерному банку Укргазбанк (а.с.9-10).

14.11.2019 між ПрАТ НАК Надра України та ОСОБА_1 , від імені якої діяв її представник ОСОБА_2 на підставі посвідченої приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Перегінець Л.В. довіреності за реєстровим номером 719 від 11.11.2019 та Приватним акцірнерним товариством Національна акціонерна компанія Надра України в особі голови правління Климовича Ярослава Ярославовича підписано договір купівлі-продажу нежитлових будівель та споруд. Відповідний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В., за умовами якого у власність позивача в цій справі переходить овочесховище під літерою Я-2 площею 296,5 кв.м., склад під літерою Я-3 площею 124,1 кв.м. та пекарня під літерою Я-4 площею 46,8 кв.м. Зазначені вище об`єкти нерухомості знаходяться на земельній ділянці площею 0,4948 га з кадастровим номером :12:004:0091 за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 . Відповідно до п.5.1.-5.3. цього договору нежитлові будівлі передаються у власність покупця в момент нотаріального посвідчення договору шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі, однак право власності у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до ст.334 ЦК України. Право власності покупця підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.11-13).

Зазначені вище обставини придбання за договором купівлі-продажу та подальшої реєстрації права власності ОСОБА_1 на придбані 14.11.2019 через електронні торги об`єкти нерухомого майна сторонами у цій справі визнаються, тому більш детального дослідження судом не потребують.

Відповідно до посвідченої приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Перегінець Л.В довіреності від 11.11.2019 під реєстрованим номером 719, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована у АДРЕСА_3 , уповноважила громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований на АДРЕСА_1 , представляти її інтереси як учасника (переможця) аукціону, який відбувся 01 листопада 2019 року в м.Києві, з питань придбання та отримання у власність на ім`я ОСОБА_1 будь-якого нерухомого майна на території України, в тому числі овочесховища загальною площею 296,5 кв.м. і тарного складу площею 170,9 кв.м., що знаходяться на АДРЕСА_2 , на умовах і за ціну на розсуд представника, а також бути представником ОСОБА_1 в установах та організаціях з питань, пов`язаних з підготовкою та оформленням документів для придбання вищевказаного майна. Для виконання зазначених повноважень представнику надаються права: звернення від імені довірителя у всі необхідні установи, підприємства та організації, органи влади та самоврядування, органи нотаріату, бюро технічної інвентаризації тощо; підписувати замість довірителя від імені останнього різного роду заяви, заяви про сімейний стан та інші заяви; підписувати від імені усі передбачені законом для цього роду повноважень правочини, в тому числі договір купівлі-продажу та будь-які інші договори; представляти інтереси довірителя при реєстрації на його ім`я в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, подавати та підписувати заяви про реєстрацію права власності, внесення змін, виправлення помилок, заяви про відкликання заяв та будь-які інші заяви та документи, отримати витяги з відповідного Реєстру; подавати та підписувати від імені довірителя довідки і документи, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів тощо, а також виконувати будь-які інші дії, що прямо не зазначені в цій довіреності, але будуть необхідними для виконання повноважень за цією довіреністю.

У преамбулі довіреності прямо вказано, що така видається на підтвердження та на виконання умов укладеного з ОСОБА_2 договору доручення, а також відповідно до вимог ст.244 ЦК України. Крім іншого, довірителю роз`яснено нотаріусом зміст ст.1000,1003 ЦК України. Строк дії довіреності визначений тривалістю один рік (а.с.8).

Отже, зміст цієї довіреності недвозначно для суду вказує, що ОСОБА_2 мав вчинити як повірений чіткі юридичні дії, а саме здійснити придбання та отримання у власність ОСОБА_1 (від імені та за рахунок довірительки) об`єкти нерухомого майна, про які зазначено в цьому рішенні суду. Оскільки придбання нерухомого майна у власність особи пов`язується з обов`язковістю державної реєстрації набутих речових прав, повірений з цією метою мав право підписувати та отримувати необхідні заяви, витяги та інші потрібні документи.

На підставі нотаріально посвідченої довіреності Кисілем В.В. від імені позивача підписано договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року, іншою стороною якого виступає Дочірнє підприємство ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія" (а.с.19); відповідно до п.1.2.,2.1.,4.1. договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання кожного місяця до 20 числа наступного за звітним місяцем відшкодовувати на підставі виставлених рахунків підприємству витрати останнього по сплаті земельного податку за використання земельної ділянки площею 0,4648 га на АДРЕСА_2 до моменту оформлення за позивачем у цій справі документів щодо користування цією ж земельною ділянкою у відповідних державних органах.

Право оренди позивача на відповідну земельну ділянку зареєстроване 29.11.2021, що підтверджується наявною у справі копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.11.2021, ідексний номер документа 287258408, підстава - договір оренди землі від 06.09.2021 (а.с.157).

Мотиви, якими керується суд при ухваленні цього рішення.

Глава 68 ЦК України не містить спеціальних вимог до форми договору доручення, тому й не виключається вчинення договору доручення в усній формі. Формулювання, які вживаються в ст. 1003 ЦК України і сутність правовідносин представництва, вимагають фіксації його повноважень, що може бути здійснено в договорі та/або в довіреності. У ст. 1007 ЦК України міститься вимога видати довіреність повіреному і це означає, що вона є обов`язковою. Але можливо вчинити договір доручення в усній формі, й у цьому разі довіреність слугуватиме підтвердженням його укладання. Видача довіреності на підставі усного договору доручення є підтвердженням укладання договору доручення, і очевидно, що на такі правовідносини поширюються положення, зокрема ст. 1006 ЦК України.

Такий правовий висновок сформульований у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 25.03.2024 у справі №458/229/18, що є обов`язковою для врахування судами у правозастосовчій практиці.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчинияти дії відповідно до змісту наданого йому доручення.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли правовідносини з укладення та виконання договору доручення, наявність яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 11.11.2019, тобто договірне представництво.

Договір доручення згідно з вимогами закону припиняється не лише з спеціально визначених, але й загальних підстав припинення будь-якого цивільно-правового договору (ч.1 ст.1008 ЦК України).

Згідно з ч.1,2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є кожен договір.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1,3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

У ч.1 ст.241 ЦК України вказано, що вчинений представником з перевищенням повноважень, правочин, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Вказана норма презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. Однак відповідна норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а, отже, не могла їх перевищити.

Правовий висновок з приводу саме такого розуміння положень ч.1 ст.241 ЦК України сформульований у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 (справі № 710/2175/15-ц), від 31.10.2018 (справа №664/998/17), від 18.01.2023 (справа 752/22077/16-ц) та інших чинних постановах суду касаційної інстанції.

В цій справі суд констатує, що серед наданих ОСОБА_2 довіреністю від 11.11.2019 прав взагалі немає повноважень цієї особи укладати та підписувати від імені довірителя ОСОБА_1 будь-які договори, які б стосувалися земельної ділянки, на якій розташовані придбані на торгах об`єкти нерухомого майна. Представника уповноважено підписати від імені довірителя договір купівлі-продажу придбаного 01.11.2019 на торгах нерухомого майна та інших договорів, за умови, що такі передбачені законом для переможця електронних торгів з метою оформлення права власності переможця на придбані об`єкти (насправді, такі договори законом не передбачені).

До такого висновку суд дійшов також виходячи із того, що згідно з приписами ч.1 ст.245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Договір купівлі-продажу будь-якого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст.657 ЦК України).

Отже, ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності був уповноважений винятково на підписання від імені ОСОБА_1 посвідченого приватним нотаріусом договору купівлі-продажу придбаних на електронних торгах об`єктів нерухомого майна, а також підписання необхідних супутніх документів під час реєстрації права власності довірительки на вказане майно тим самим нотаріусом як реєстратором речових прав (перерахування грошових коштів замовнику торгів, підписання акта приймання-передачі майна у власність, заяви про державну реєстрацію речових прав тощо).

Суд окремо наголошує, що після нотаріального посвідчення 14.11.2019 договору купівлі-продажу з одночасною державною реєстрацією приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назаренко К.В. за позивачем у цій справі права власності на придбане нерухоме майно доручення були виконані належним чином та повністю. З цього моменту, в ОСОБА_2 не існувало жодних повноважень на подальше здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 (відсутній предмет доручення), у результаті чого ним і було повернуто довірительці всі отримані під час виконання договору доручення оригінали документів на початку 2020 року, що підтвердили учасники справи в судовому засіданні. На правильність такого висновку жодним чином не впливає зміст довіреності щодо строку її дії до 11.11.2020, адже відповідно до ч.1 ст.1003 цього Кодексу довіреність повинна видаватися лише на підставі існуючого договору доручення, а строк дії довіреності вказує лише на часовий проміжок, в межах якої можуть діяти повноваження повіреного за договором доручення.

Попри сумнівність аргументів сторони позивача щодо нібито відсутності в ОСОБА_1 інформації про наявність договору № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року та внесені повіреним декілька перших платежів за свій власний рахунок на виконання умов вищенаведеного договору (спростовується змістом наданих ДП ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія на аркушах справи 49-55 копій банківських виписок), зазначені обставини не впливають на характер та суть спірних правовідносин й необхідність задоволення позову в цілому.

Твердження представника цього підприємства про необхідність врахування при вирішенні справи правової позиції Верховного Суду (постанова від 13.03.2024 у справі №757/23249/17) судом відхиляються, так як у відповідній справі судами розглядалося питання недійсності правочину, укладеного внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Інші рішення суду касаційної інстанції, на які покликався представник підприємства у відзиві як приклад для врахування, є також нерелевантними стосовно конкретних обставин цієї справи.

Крім того, позиція Дочірнього підприємства ПрАТ НАК Надра України Західукргеологія видається для суду очевидно непослідовною, оскільки з одного боку підприємство вказує на відповідність підписаного представником Кисілем В.В. договору № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року змісту довіреності, а з іншого боку наголошується, що діями ОСОБА_1 та її бездіяльністю упродовж тривалого часу нібито схвалено укладений представником правочин поза межами наданих йому повноважень у розумінні ч.1 ст.241 ЦК України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу приписів ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отож позов у цій справі підлягає задоволенню, позивачем доведено, а відповідачами на основі принципу змагальності сторін не спростовано обґрунтованості позовних вимог, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Питання розподілу судових витрат необхідно вирішити відповідно до ст.141 ЦПК України, врахувавши, що процесуальним законом не передбачено можливості стягнення витрат у вигляді судового збору солідарно з двох чи більшої кількості відповідачів у разі задоволення позову.

Тому, рішенням суду з відповідачів у рівних частинах стягуються понесені ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору. Витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу судом додатково з огляду на подану представником позивача заяву відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.259,263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір № 03-309/19 від 06 грудня 2019 року, укладений між Дочірнім підприємством ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія», від імені та в інтересах якого виступає «Калуська нафтогазорозвідувальна експедиція ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» в особі начальника Кузьмича Богдана Васильовича, який діє на підставі довіреності №01-07/13 від 03 січня 2019 року, та ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі довіреності, посвідченої 11 листопада 2019 року приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Перегінець Л.В. за реєстровим № 719.

Стягнути з Дочірнього підприємства ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» (79018, м.Львів, вул.Героїв УПА,буд.33,ЄДРПОУ 01432606) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17.11.2025.

Суддя