Справа № 496/2129/25
Провадження № 2/496/2039/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.

представник позивача ОСОБА_1

представники відповідачі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив суд визначити за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в 3 (три) місяці. Свій позов позивач мотивував тим, що він є спадкоємцем ОСОБА_5 відповідно до Заповіту, посвідченого 17.04.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. за реєстровим № 2233, відповідно до якого ОСОБА_5 заповідала позивачу земельну ділянку площею 1,87 га, що розташована на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 . У жовтні 2020 року позивач дізнався про смерть ОСОБА_5 та звернувся до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. із відповідною заявою щодо оформлення спадщини. Листом №167/01-16 від 24.10.2020 року позивачу було надано роз`яснення про пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини та необхідність звернутися до суду для продовження вказаного строку. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не одразу дізнався про смерть ОСОБА_5 , оскільки він не є близьким родичем померлої, не проживав разом із нею. Про факт смерті спадкодавці ОСОБА_5 позивач дізнався на початку жовтня 2020 року та 24 жовтня 2020 року звернувся до нотаріуса Орзіх Ю.Г. При цьому необхідно враховувати, що причини пропуску строку для прийняття спадщини у позивача є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Строк для прийняття спадщини позивачем (до 24 квітня 2020 року) пропущений, зокрема, в зв`язку із тим, що відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARSCoV- 2, постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин.

Також, листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Отже, враховуючи, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 запроваджені протиепідемічні заходи, у зв`язку з чим на період дії карантину заборонялося здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному таміжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі (а отже пасажирські перевезення у Лиманському районі Одеської області були також обмежені); обмежувався перетин державного кордону та прийом громадян у державних установах тощо. В період дії карантину та великої загрози поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, позивач самостійно доглядав свою мати похилого віку, яке має вади зору, та потребувала постійного догляду і супроводження. Також, позивач, дотримувався карантинних обмежень та був позбавлений можливості вільного пересування з метою уникнення інфікування себе та своєї матері гострою респіраторною хворобою COVID-19. Мати позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 людина похилого віку із вадами зору, а саме в/г 3 глаукома, ускладнена катаракта ока, термінальна глаукома, артифакія од (копії відповідних медичних довідок додаються). Окремо слід зауважити, що при відкритті спадкової справи нотаріус мав перевірити наявність заповіту та повідомити спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_5 за прийняттям спадщини 18.01.2019 року звернувся її син ОСОБА_7 , проте, як вбачається з матеріалів справи спадщину він не оформив, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте, відкривши спадкову за заявою ОСОБА_7 , нотаріус маючи доступ до інформації про наявність заповіту на ім`я ОСОБА_8 , не повідомив останнього про відкриття спадщини. Так, матеріали наданої до суду спадкової справи 2/2020 містять Інформаційну довідку із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), зокрема, про заповіт: - номер у спадковому реєстрі 42233911, стан чинний, бланк ВЕО 258028, номер в реєстрі нотаріальних дій 2233, дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце посвідчення: Одеська обл., Одеський міський, Приватний нотаріус Тітаренко О.С., 61122 Одеська обл., м. Одеса, вул. Вільямса Академіка, 71-А, тел НОМЕР_4 . Також, матеріали наданої до суду спадкової справи 2/2020 містять лист Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. від 31.01.2020 року № 42/02-14 (на лист №7/02-14 від 21.01.2020), яким нотаріусу Орзіх Ю.Г. надано інформацію про заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тітаренко О.С. 17.04.2007 року за реєстровим номером №2233 від імені ОСОБА_5 , із зазначенням інформації про спадкоємця за заповітом ОСОБА_3 . Крім того, нотаріус Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г., в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року № 296/5, не вчинив дій для розшуку спадкоємця за заповітом ОСОБА_8 , зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо про місце проживання або місце роботи спадкоємця. Водночас, після отримання відмови нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. від 24.10.2020 року в оформленні спадщини, позивач, негайно, за для захисту своїх прав, звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із відповідною позовною заявою щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач звертався раніше з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, але йому було відмовлено у задоволенні позовної заяви, зв`язку з чим, для належного оформлення своїх спадкових справи, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Рижих Д.О. в судовому засіданні проти позовної заяви позивача заперечував та надав до суду відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав того, що позивачем не було надано належних доказів неможливості реалізування ним свого права для прийняття спадщини. Посилання на необізнаність про смерть спадкодавця, відсутність можливості звернутись до нотаріуса через догляд за хворою матір`ю та карантинні заходи, необізнаність про хід розгляду іншої справи, через введення на території України військового стану та відсутність зворотнього зв`язку з юристом, який вів іншу справу, як на поважні причини, представник вважає, що зазначені підстави не є поважними для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №111313, виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів 11.04.2007 року на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 15.02.2007 року №143/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.07.516.00138, вбачається, що померлій належала земельна ділянка площею 1,87 га, яка розташована на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, масив НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 , цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0869.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тітаренко О.С. та зареєстрований в реєстрі за №2233, яким заповіла позивачу вказану вище земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1066 від 23.10.2019 року.

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. звернувся її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, 21.01.2020 року листом за №6/02-14 приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Орзіх Ю.Г. було повідомлено спадкоємців ОСОБА_5 щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Орзіх Ю.Г. було направлено запит, щодо надання інформації до приватного нотаріуса Одеського МНО Тітаренко О.С., а саме надіслати копію заповіту ОСОБА_5 , посвідченого ним 17.04.2007 року за р.№2233, зареєстрованому у Спадковому реєстрі №42233911.

Відповідно до матеріалів спадкової справи ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син ОСОБА_5 ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №156 від 07.02.2020 року.

Згідно з довідкою від 16.01.2020 року, виданою виконавчим комітетом Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_5 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з померлою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_9 зареєстрована з 16.05.2005 року; ОСОБА_4 зареєстрована з 15.04.2013 року; ОСОБА_10 зареєстрований з 13.12.2012 року; ОСОБА_11 зареєстрована з 13.12.2012 року.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 уклав шлюб з ОСОБА_12 25.12.2010 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №89. Прізвище після шлюбу у дружини « ОСОБА_13 ».

24.10.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. із заявою про видачу роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та цього ж дня отримав лист №167/01-16, в якому приватний нотаріус роз`яснив йому, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06.06.2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач зазначив, що самостійно доглядав свою мати похилого віку, яке має вади зору, та потребувала постійного догляду і супроводження. Також, позивач, дотримувався карантинних обмежень та був позбавлений можливості вільного пересування з метою уникнення інфікування себе та своєї матері гострою респіраторною хворобою COVID-19. Мати позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 людина похилого віку із вадами зору, а саме в/г 3 глаукома, ускладнена катаракта ока, термінальна глаукома, артифакія од (копії відповідних медичних довідок додаються).

Позивач зазначає, що він не є родичем померлої, не проживав разом з нею, але вони періодично спілкувалися та він приїжджав до неї у гості. Про факт смерті спадкодавиці він дізнався на початку жовтня 2020 року. Про факт складання відносно нього заповіту ОСОБА_5 він був обізнаний.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 01.06.2022 справа № 148/1805/20, від 12.04.2021 справа № 589/1863/13-ц, від 21.04.2022 справа № 296/12109/18 Верховний Суд вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно з роз`ясненнями, які надані Верховним Судом України в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 року по справі №638/16540/20.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Доводи позивача про те, що в період строку передбаченого для прийняття спадщини на території України діяли карантинні обмеження у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, не заслуговують на увагу, оскільки він не вчиняв таких дій, то і карантинні обмеження не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.

Окрім цього, для подання заяви про прийняття спадщини не обов`язково їхати до нотаріальної контори, оскільки законодавство не позбавляє спадкоємця права направити таку заяву за допомогою засобів поштового зв`язку.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 709/769/19 (провадження № 61-13720св20).

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що основною причиною пропуску позивачем строку на прийняття спадщини було незнання про смерть спадкодавиці. Інших об`єктивних причин, які в своїй сукупності перешкодили звернутися із заявою про прийняття спадщини, судом не встановлено.

Надані позивачем докази на підтвердження хвороби ОСОБА_6 датовані 2015, 2016 роками та не свідчать про будь-які перешкоди у зверненні із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, суд зазначає, що з моменту надання позивачу роз`яснень нотаріуса про пропуск строку прийняття спадщини до моменту подання цього позову минуло 4,5 роки. Оцінюючи посилання позивача на необізнанність із судовим рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06.11.2022 року, яким відмовлено у задоволенні аналогічного позову до неналежного відповідача, суд зазначає, що вказані обставини свідчать про відсутність зацікавленості позивача у реалізації його права на прийняття спадщини та не свідчать про добросовісність дій спадкоємця, який не знав про смерть спадкодавця, щодо оформлення спадщини після того, як він дізнався про цю смерть.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що сама по собі необізнаність позивача про смерть ОСОБА_5 , не є поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини в розумінні закону, а тому вважає що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Шаньшина