П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025року м. Київ

Справа № 372/4667/25

Апеляційне провадження №22-ц/824/16367/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В. за участю секретаря Липченко О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області, постановлену під головуванням судді Висоцької Г.В. 18 серпня 2025 року у м. Обухів, у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Київська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення нерухомого майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив зняти арешт з 1/4 частини належного йому майна, номер запису обтяження: 8159147; (тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 8159147; зареєстровано: 06.11.2008 14:32:13 за №8159147 реєстратором: Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, літ. «А»; підстава обтяження: постанова, 2859020, 03.11.2008, Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, стягувач не зазначений, Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 ; заявник Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, Код 34911011, 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 5).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: ОСОБА_2 , Київська філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про звільнення нерухомого майна з-під арешту - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач вважає себе боржником у виконавчому провадженні, в зв`язку із чим законом в цьому випадку для сторони виконавчого провадження передбачений інший (не позовний) спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України, а саме ст. 447 ЦПК України шляхом звернення із відповідною скаргою.

Не погодився із вказаною ухвалою ОСОБА_1 , ним подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що ухвала суду є незаконною і необгрунтованою, та при її постановленні суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права.

Позивач вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що він не є стороною виконавчого провадження, зокрема, боржником, оскільки у даному випадку не існує жодних відкритих виконавчих проваджень стосовно нього та судових рішень, які перебувають на виконанні.

Судом першої інстанції здійснено хибне посилання на постанову Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18, оскільки вона ухвалена з абсолютно інших вихідних даних, а тому вона не може бути застосована у даній справі.

Позивач також зазначає, що суддя Висоцька Г.В. в аналогічних справах ухвалює діаметрально протилежні рішення, що може свідчити про упередженість та незаконність деяких із цих рішень.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції , і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 10 ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу щодо допущення суддею Висоцькою Г.В. грубого порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до порушення його конституційних прав.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

В порядку ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справ вбачається, що у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою, в якій просив зняти арешт з 1/4 частини належного йому майна, номер запису обтяження: 8159147; (тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 8159147; зареєстровано: 06.11.2008 14:32:13 за №8159147 реєстратором: Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, літ. «А»; підстава обтяження: постанова, 2859020, 03.11.2008, Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, стягувач не зазначений, Об`єкт обтяження: квартира, частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 ; заявник Відділ державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції, Код 34911011, 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 5).

Позовну заяву обгрунтовував тим, що він власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

Маючи намір оформити спадщину та розпорядитися 1/4 частиною належного йому майна, під час перевірки нотаріусом було виявлено та повідомлено, що на 1/4 частину належної йому квартири накладено обтяження (арешт нерухомого майна), що унеможливлює вчинення з майном будь-яких правочинів до зняття арешту та мені рекомендовано звернутись з цього питання до суду за захистом своїх прав.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, йому стало відомо, що арешт було накладено на підставі постанови 2859020, виданої 03.11.2008 Відділом державної виконавчої служби Обухівського Районного управління юстиції, який було зареєстровано 06.11.2008 року о 14:32:13 за реєстраційним номером обтяження 8159147, реєстратором Київська обласна філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, літ. «А», тип обтяження: арешт нерухомого майна.

ОСОБА_1 вказував, що він звертався з приводу скасування накладеного арешту до Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУМІО (м. Київ), за ініціативою якого і було накладено арешт на його майно, однак отримав відповідь № 128932 від 11.08.2025 з якої вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження АСВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1021/1-02 від 10.04.2002, виданого Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 па користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до її повноліття.

15.01.2007 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № АСВП 2859020, копії якої направлено сторонам для відома та виконання.?

03.11.2008 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

27.02.2019 державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (фактичне повне виконання рішення).

Також у вказаному листі йому було повідомлено, що державний виконавець на сьогодні позбавлений можливості винести постанову про зняття арешту з майна.

Оскільки заходи досудового врегулювання спору, які вживались ОСОБА_1 шляхом звернення до Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ), не дали бажаних результатів щодо зняття арешту з його майна, він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 2ст.451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

З наведених обставин вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

З листа Обухівського відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУМІО (м. Київ) № 128932 від 11.08.2025 вбачається, що згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, в Обухівському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження АСВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1021/1-02 від 10.04.2002, виданого Святошинським районним судом міста Києва, де ОСОБА_1 був у статусі боржника.

Саме в ході цього виконавчого провадження 03.11.2008 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

Отже, з наведеного вбачається, що ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадженні НОМЕР_1, у рамках якого накладено арешт на належне йому частину нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадженні, у рамках якого накладено арешт на належне йому частину нерухоме майно, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, зокрема, боржником, оскільки у даному випадку не існує жодних відкритих виконавчих проваджень стосовно нього та судових рішень, які перебувають на виконанні, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки на момент накладення арешту на належну йому частину нерухомого майна в рамках виконавчого провадження він був боржником, а тому він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, а має звертатися із скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також просить постановити окрему ухвалу відносно судді першої інстанції Висоцької Г.В. відповідно до ч.10 ст. 262 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1,10 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком суду.

Колегія суддів не встановила грубих порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б давали підстави для постановлення окремої ухвали у цій справі. Суд першої інстанції виклав мотиви і висновки щодо застосування норм процесуального права у цій справі, сприяв забезпеченню права особи на доступ до правосуддя, роз`яснив порядок реалізації процесуальних прав та обов`язків сторони.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена із додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 18 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук