20 листопада 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно п.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається з даним позовом до Деснянського районного суду м.Києва, вказуючи адресу відповідача: м.Київ, бул.Верховної Ради, 34, офіс 511.
Також, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача є вказана адреса, що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Дніпровського району м.Києва.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а виконання оспорюваного виконавчого напису здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком М.Б. за місцем проживання боржника.
Наведене свідчить про невиконання вимог правил підсудності при поданні даного позову.
Інші підстави для пред`явлення даного позову саме до Деснянського районного суду м.Києва як по територіальній, так і по предметній підсудності відсутні.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина 1 статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).
Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Враховуючи вищезазначене, захищаючи при цьому права та інтереси як позивачів, так і відповідача по справі, сприяючи справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду справи повноважним складом суду, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна Деснянському районному суду м.Києва, а тому повинна бути передана на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва. При цьому необхідно зауважити про те, що справа передається в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці (м.Києва), відтак, право позивача на доступ до правосуддя не є порушеним чи обмеженим.
Керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 260 ЦПК України, суддя,
Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.
Повний текст ухвали складено та підписано 20 листопада 2025 року.
Суддя: