Єдиний унікальний номер 741/1178/25
Провадження № 2-к/741/1/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 листопада 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

встановив:

04 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням, в якому просила визнати на території України рішення мирового судді судової дільниці № 6 Бежицького судового району м. Брянськ, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04 серпня 2017 року у відділі ЗАГС Бежицького району м. Брянськ управління ЗАГС Брянської області, актовий запис № 615. Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для отримання в органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження розірвання шлюбу.

У судове засідання заявниця та її представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив клопотання про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити, розгляд проводити без його участі та участі заявниці.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначив, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі рішення суду про розірвання шлюбу актовий запис не складається.

Суд розглядає клопотання у відсутності учасників справи, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 473 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду клопотання, у даному випадку відсутні підстави для відкладення розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд проводить засідання без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 04 серпня 2017 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином росії, та ОСОБА_4 (по батькові відсутнє), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, відділом ЗАГС Бежицького району м. Брянськ управління ЗАГС Брянської області був зареєстрований шлюб (актовий запис № 615). Після укладення шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

10 жовтня 2019 року рішенням мирового суді судової дільниці № 6 Бежицького судового району м. Брянськ, яке набрало законної сили 11 листопада 2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (по батькові відсутнє) було розірвано.

20 червня 2023 року ОСОБА_8 на підставі рішення мирового судді судової дільниці № 6 Бежицького судового району м. Брянськ отримала свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Нормами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визнання та виконання іноземних судових рішень - це різновид міжнародної правової допомоги, за яким суд держави, на території якої ініціюється таке визнання та виконання, за встановленою процедурою офіційно підтверджує дію законної сили рішення суду іноземної держави на території держави суду, який розглядає відповідне клопотання, що стає ідентичним законній силі рішень національних судів.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання рішення іноземного суду це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України», не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення, банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства, позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно зі ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною та російською федерацією на даний час відсутні договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах.

01 грудня 2022 року був прийнятий Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (набув чинності 23 грудня 2022 року).

Дію Мінської конвенції у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року.

Міністерством закордонних справ України були надані роз`яснення до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», відповідно до яких з дати зупинення дії вказаної Конвенції, зокрема, визнання і виконання судових рішень Російської Федерації та Республіки Білорусь на території України можливо на основі принципу взаємності відповідно до ст. ст. 462 і 471 Цивільного процесуального кодексу України.

У зв`язку із зазначеним, рішення мирового судді судової дільниці № 6 Бежицького судового району м. Брянськ (РФ) від 10 жовтня 2019 року у цивільній справі № 2-1455/2019 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (по батькові відсутнє) про розірвання шлюбу, підлягає визнанню в Україні за принципом взаємності.

Приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У преамбулі та ст.6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі за заявою № 24465/04 «Христов проти України», одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне ОСОБА_1 для підтвердження факту розірвання шлюбу, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 354, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про визнання на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, - задовольнити.

Визнати на території України рішення мирового судді судової дільниці № 6 Бежицького судового району м. Брянськ, яким розірвано шлюб, зареєстрований 04 серпня 2017 року у відділі ЗАГС Бежицького району м. Брянськ управління ЗАГС Брянської області, актовий запис № 615, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Киреєв