Номер провадження по справі 2/387/663/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстер І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 01.08.2024 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 21120 грн за кредитним договором 01-17/02/2022 від 15.05.2021.

ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" обґрунтовує свій позов тим, що 15 травня 2021 року між ТОВ "Займер" та ОСОБА_2 був укладений договір про надання фінансового кредиту №192758. Договір був оформлений з використанням одноразового ідентифікаційного номера і надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.

Згідно з умовами цього кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачці в тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 4000 гривень на строк 30 днів із нарахуванням відсотків за користування кредитом.

17 лютого 2022 року між ТОВ "Займер" та ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" був укладений договір факторингу №01-17/02/2022, за умовами якого ТОВ "Займер" відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників від 17 лютого 2022 року, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до відповідачки.

Однак, у зв`язку з тим, що відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором і відмовляється добровільно відшкодувати заборгованість у сумі 21120 гривень, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" змушене звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом здійснювалися виклики відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом направлення на зареєстровану адресу місця проживання відповідача судової повістки з матеріалами справи. Поштове відправлення повернуте до суду з поміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та за відсутності відповідача, а також надав до суду додаткові пояснення, згідно яких відповідач визнає факт укладення договору про споживчий кредит №192758 від 15.05.2021 з ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" та отримання кредитних коштів у розмірі 4000 гривень. Однак відповідач заперечує правомірність нарахування відсотків за Договором, оскільки вони були нараховані поза межами строку кредитування, що суперечить чинному законодавству України. Згідно з п. 1.2 Договору, кредит надано строком на 30 календарних днів до 13.06.2021 відповідно до п. 1.3 договору за користування кредитом нараховуються відсотки у розмірі 2% на добу від суми кредиту, що становить 80 грн на день. Таким чином за період кредитування (30 днів) сума нарахованих відсотків мала б скласти 2400 гривень. Нарахування відсотків за користування кредитом після 13.06.2021 є неправомірним, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною. Отже, загальна сума заборгованості відповідача має складати 6400 грн, з яких 4000 грн сума основного боргу (тіло кредиту), 2400 грн відсотки за користування кредитом за 30 днів. Також важливо зазначити, що відповідач є дружиною військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, що підтверджується доданими до заяви про перегляд заочного. Відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», члени сімей військовослужбців мають право на списання відсотків, нарахованих за користування кредитом, за винятком кредитів, пов`язаних із придбанням житлового фонду, автомобілів або фотоелектричних/вітрових установок. Оскільки Договір №192758 від 15.05.2021 є споживчим кредитом і не стосується зазначених винятків, відповідач має право на списання нарахованих відсотків. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір таких витрат має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом та значенням справи для сторони. Крім того, для відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно надати документи, що підтверджують оплату гонорару.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2025 скасовано заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2024 у цивільній справі № 387/1058/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Справу призначено до судового розгляду.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що 22.05.2021 між ТОВ «Займер» та ОСОБА_2 укладено договір про надання фінансового кредиту №192758, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора KL4971 (а.с.14).

Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 Договору ТОВ «Займер» надає відповідачу фінансовий кредит у розмірі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з підпунктом 1.2. пункту 1 Договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 13.06.2021. Строк дії договору 21 день. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами.

Підпунктом 1.3. пункту 1 Договору передбачено, що за користування кредитом ОСОБА_2 сплачує ТОВ «Займер» 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до підпункту 1.4. пункту 1 Договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

У підпункті 1.6. пункту 1 Договору, зазначено, що датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Підпунктом 2.1. пункту 2 Договору, передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться, згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Договору у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки.

Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту за Договором про надання фінансового кредиту №192758 від 15.05.2021 визначені в додатку № 1 до Договору (а.с.12).

Факт отримання коштів відповідачкою підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 3283/05, з якої вбачається, що 15.05.2021 на картковий рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти в сумі 4000 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с. 16).

17.02.2022 між ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Займер» за плату, а ТОВ «Займер» відступає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додатку № 1 до цього договору). «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від ТОВ «Займер» за цим договором (а.с. 29-32).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» перейшло право вимоги за договором №192758 від 15.05.2021 до ОСОБА_2 , загальна сума заборгованості 21120 гривень (а.с.15).

Позивачем з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем проживання, вказаним відповідачкою під час укладення кредитного договору, була направлена вимога про виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с.8).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №192758 від 15.05.2021 заборгованість відповідачки перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» станом на 21.05.2024 в загальному розмірі складає 21120 грн, яка складається з простроченої заборгованості за тілом в сумі 4000 грн та простроченими процентами в сумі 17120 гривень (а.с.17).

З актового запису про шлюб встановлено, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище дружини після одруження ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно зі ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

З наведених норм вбачається, що укладення договору про споживчий кредит у електронній формі не суперечить вимогам законодавства, за умови дотримання особливостей його укладення в такій формі.

При цьому, згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «Займер» за кредитним договором, до позивача у справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови договору про надання фінансового кредиту, не розрахувалася за отримані в борг грошові кошти, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом, підлягають задоволенню, а саме: за договором №192758 від 15.05.2021, в розмірі 4000 гривень.

Разом з тим суд з`ясував, що ОСОБА_2 одружилася з ОСОБА_3 14.07.2023. Прізвище після одруження ОСОБА_4 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу для підтвердження дошлюбного прізвища: № витягу 5 від 04.02.2025). З посвідчення ВЧ НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , довідки ВЧ НОМЕР_2 від 10.06.2025 та витягу з наказу ВЧ НОМЕР_4 від 24.02.2022 №38, чоловік відповідачки ОСОБА_3 є учасником бойових дій та за призовом під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовій службі ( НОМЕР_5 ).

Пунктом 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення.

Аналіз статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» дає підстави зробити висновок, що перелік пільг військовослужбовців та членів їх сімей закріплений у пунктах 1-12 цього Закону та право на отримання саме цих пільг потребує наявність відповідного посвідчення.

Разом з цим пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18).

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.

Таким чином, у період виконання умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, а також станом на момент ухвалення судом рішення, на ОСОБА_5 поширюються пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до неї не може застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а тому відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та комісією.

Таким чином підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №192758 від 15.05.2021 за основною сумою боргу (тілом кредиту) в розмірі 4000 грн, оскільки в матеріалах справи немає даних, що відповідачка основний борг погасила.

Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги 29.12.2023; довіреність від 29.12.2023, акт про отримання правової допомоги від 30.09.2024, платіжну інструкцію №3 2368 від 30.09.2023 на суму 10500 грн, рахунок щодо надання правничої допомоги на суму 10500 гривень.

Отже суд враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, доходить до висновку, що у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу.

Зважаючи на зазначене суд вважає за необхідне визначити достатнім судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10500 гривень, що пропорційно до задоволених позовних вимог становить 1 988 гривень 63 копійки.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 458 гривень 78 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 11, 207, 256, 258-259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №192758 від 15.05.2021 в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В інші частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судові витрати за сплачений позивачем судовий збір у розмірі 458 (чотириста п`ятдесят вісім) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК "КЕШ ТУ ГОУ" судові витрати на професійну правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 988 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 69 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" ( 04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, 82, офіс 7, );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , жителька АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 .

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.