Справа № 2-1586/2003
Провадження № 2-зз/357/33/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Вдовика А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2003 по справі № 2-1586/2003.

Вказана заява обґрунтована тим, що в провадженні Білоцерківського міського суду Київської області перебувала цивільна справа №2-1586/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на майно ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , накладено арешт, на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області про забезпечення позову від 04.02.2003 року (головуючий суддя Володько І.С.). Копія даної ухвали відсутня у заявника та не збереглась у архіві Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 10.02.2003 Білоцерківським міським судом Київської області було винесено рішення по справі №2-1586/2003, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10985,97 грн матеріальної шкоди та 1000,00 грн моральної шкоди. Вказане рішення суду набрало законної сили 12.03.2003 року. 29.08.2025 головним державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Прохацьким P.O., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1586, було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладених обставин, ОСОБА_1 просить скасувати заходи забезпечення позову, розгляд заяви здійснювати за відсутності заявника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи обмежений строк розгляду вищезазначеного клопотання в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України та те, що явка судом обов`язковою не визнавалась, неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1- 4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Судом встановлено, що в провадженні Білоцерківського міського суду Київської області перебувала цивільна справа №2-1586/2003 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до довідки завідувача архівом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, цивільна справа № 2-1586 за 2003 рік знищена на підставі Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 11.02.2010 № 22, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2010 за № 201/17496 та номенклатури цивільних справ за 2003 рік, вилучених для знищення, як такі, що втратили практичне значення.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своїм рішенням від 10 лютого 2003 року, задовольнив позов ОСОБА_2 частково, стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10985,97 гривень матеріальної шкоди та 1000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, всього 11985,97 гривень. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 119,00 гривень державного мита.

Встановлено, що виконавчий лист по справі № 2-1586, виданий 10.02.2003 перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС.

29.08.2025 року головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прохацьким P.O., в межах виконавчого провадження № №4888866, з примусового виконання виконавчого листа №2-1586, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України про виконавче провадження.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №445466513 від 29.09.2025 року, вбачається, що на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 04.02.2003 року (суддя Володько І.С.) було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Задовольняючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

У постанові КЦС ВС від 20.12.2019 у справі № 636/3015/17 вказано, що заява про скасування арешту та ухвали про забезпечення позову по іншій справі підлягає вирішенню за допомогою правого механізму цивільного процесуального, а не матеріального, цивільного права.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. (ч. 8 ст.158 ЦПК України)

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов у межах якого вживались заходи забезпечення розглянуто по суті та рішення суду набрало законної сили, а також виконане боржником у повному обсязі, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4586 закінчене, у зв`язку із сплатою боржником ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_2 , отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала, а тому суд дійшов висновку, що необхідно скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду від 04 лютого 2003 року.

Керуючись ст. 158, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжитих відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2003 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження: 1249992).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. Я. Ярмола