Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-н/711/1168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

19 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2025 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) у розмірі 13 296,77 грн, інфляційні втрати, три відсотки річних та судові витрати.

Підставою звернення ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до суду із заявою про видачу судового наказу стало те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за якою стягувачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 та №1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.

Боржник, починаючи з вересня 2016 року своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, станом на 01.09.2025, у розмірі 13 296,77 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2025 року означеній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/10706/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

13 листопада 2025 року судом був направлений запит до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради з метою отримання інформації про місце реєстрації проживання (перебування) боржника.

Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №23405/33678-01-10 від 17 листопада 2025 року, що цього ж дня надійшла до суду і зареєстрована за вхідними №46502/25, боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 14.01.2009 і дотепер.

Отже, розгляд заяви ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу згідно територіальної юрисдикції підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи вимогам ЦПК України, вважає вказати про таке.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст.167 ЦПК України, розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 12.11.2025 (вхідний №45699/25). З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості з боржника за послугу з централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води), за період з 01.09.2016 до 01.09.2025 (лист-розрахунок по ОР №40428054, додаток №4 до заяви про видачу судового наказу), а також інфляційних втрат за період з листопада 2016 року до січня 2022 року та трьох процентів річних за період з 21 жовтня 2016 року до 31 січня 2022 року, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тобто три роки.

Отже, станом на день звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу, минув загальний строк позовної давності щодо частини заявлених вимог про стягнення з боржника: 1) вартості спожитого централізованого опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання (постачання гарячої води) за період з вересня 2016 року до жовтня 2022 року включно; 2) інфляційних втрат за період з листопада 2016 року до січня 2022 року; 3) трьох процентів річних за період з 21 жовтня 2016 року до 31 січня 2022 року, що свідчить про наявність спору між заявником та боржником як про суму боргу, так і про розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних, а тому підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

У цьому контексті суддя звертає увагу заявника на те, що встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказаного провадження. Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника у порядку наказного провадження призведе до того, що боржник буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строку позовної давності, чим можуть бути обмежені права цього учасника справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, зокрема, визначені п. 5 ч.1 ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Оскільки суддею відмовлено Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» у видачі судового наказу, тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сплачена сума судового збору заявнику не повертається. Водночас, у разі пред`явлення заявником позову до боржників у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.2 ст.164, п. 5 ч. 1 ст.165, ст.166, ч. 2 ст. 167, ст.258, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею проте може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 19 листопада 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко