Провадження 2/522/6880/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

03 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зелінська К.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «ФК «ЕЙС» (як кінцевий кредитор), пред`являє позовні вимоги до ОСОБА_1 (Відповідача) про стягнення загальної заборгованості за Кредитним договором № 917237806 у розмірі 17 285,66 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 24.12.2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та Відповідачем було укладено Кредитний договір на суму 7 000,00 грн. Договір укладено в електронній формі відповідно до статей 205, 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», шляхом акцепту Відповідачем оферти (Правил надання грошових коштів) через використання одноразового ідентифікатора (MNV8J27S) після реєстрації на сайті та подання Заявки. Цей електронний договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання, перерахувавши 7 000,00 грн. на банківську картку Відповідача.

Право вимоги за Кредитним договором перейшло до Позивача шляхом послідовного ланцюга договорів факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) згідно зі ст. 1077 ЦК України, а саме:

Від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (за Договором факторингу № 28/1118-01 та Реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022).

Від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» (за Договором факторингу № 30/1023-01 та Реєстром прав вимоги № 1 від 30.10.2023).

Від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ФК «ЕЙС» (Позивача) (за Договором факторингу № 29/05/25-Е та Реєстром Боржників № б/н від 29.05.2025).

Таким чином, Позивач вважає, що є належним кредитором.

Відповідач порушив зобов`язання (ст. 610 ЦК України), не здійснивши своєчасне повернення кредиту та сплату відсотків, що є підставою для стягнення заборгованості, незважаючи на можливе неповідомлення про зміну кредитора (ст. 1082 ЦК України). Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 17 285,66 грн, яка складається з: 6 820,00 грн (заборгованість по тілу кредиту) та 10 465,66 грн (заборгованість по відсотках). Штрафні санкції не нараховувалися.

Ухвалою суду від 02.07.2025 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 12.08.2025 року вирішено витребувати в Банка-емітента АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (): Інформацію:

- чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_5;

- про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_5 , у період з період з 24.12.2021 по 29.12.2021 у сумі 7 000,00 грн;

- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

- чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_5 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_5 , за період з 24.12.2021 по 29.12.2021 у сумі 7 000,00 грн, витребувати інформацію у вигляді:

- первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію.

У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) - повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_5, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_5, витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_5.

У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_5 не належить Позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти НОМЕР_5 .

11.08.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до наданого відзиву відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивачем невірно виконаний розрахунок заборгованості, а саме розрахований більше ніж на строк дії договору. Крім того, зазначає, що позивачем порушені вимоги щодо повідомлення боржника про зміну кредитора.

21.08.2025 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшла витребувана судом інформація.

25.08.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив

Позивач, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», заперечує проти доводів Відповідача ОСОБА_1 , викладених у відзиві, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач стверджує, що факт укладення Кредитного договору № 917237806 від 24.12.2021 року між Первісним кредитором (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА») та Відповідачем повністю доведений. Договір укладено в електронній формі (ст.ст. 205, 207 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію») шляхом акцепту оферти (Правил надання грошових коштів) з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV8J27S), що прирівнюється до письмової форми. Відповідач особисто ініціював процес, мав можливість ознайомитися з усіма умовами (зокрема, з Правилами, які є невід`ємною частиною договору та були у відкритому доступі) та погодився з ними, що підтверджується послідовністю дій (вхід у Особистий кабінет, отримання СМС-ідентифікатора, його введення). Додатковим підтвердженням є збіг унікальних ідентифікаторів Відповідача (РНОКПП та адреса реєстрації) у договорі та відзиві, а також конклюдентні дії - здійснення Відповідачем часткових оплат на суму 487,00 грн., що свідчить про визнання ним умов договору. Позиція Відповідача про недоведеність факту укладення договору є намаганням ухилитися від виконання зобов`язання, що не звільняє його від відповідальності.

Нарахування відсотків є обґрунтованим і відповідає умовам п. 1.9 Кредитного договору, з якими Відповідач погодився. Розрахунок включає застосування Дисконтної, Індивідуальної та Базової процентних ставок відповідно до умов користування кредитом. Позивач також наголошує на коригуванні заборгованості Первісним кредитором у зв`язку з введенням воєнного стану (звільнення від відсотків з 24.02.2022 до 10.04.2022 та надання знижки). Крім того, надані розрахунки заборгованості від усіх попередніх кредиторів (Первісного кредитора, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») узгоджуються та підтверджують загальну суму боргу 17 285,66 грн. Балансове списання при відступленні права вимоги є внутрішньою бухгалтерською операцією і не стосується погашення боргу Відповідачем.

Позивач зазначає, що неповідомлення боржника про зміну кредитора не є підставою для звільнення його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до судової практики, якщо Боржник не сплачував заборгованість ні старому, ні новому кредитору, правильним є стягнення боргу на користь нового кредитора. Обов`язок повідомити споживача про відступлення права вимоги покладено на Кредитодавця, який відступив право вимоги (ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування»), однак невиконання цього обов`язку не анулює основне зобов`язання Відповідача.

Таким чином, Позивач вважає позовні вимоги доведеними в повній мірі.

09.09.2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач, ознайомившись із відповіддю на відзив, повністю заперечує доводи Позивача, вважаючи їх необґрунтованими, особливо щодо правомірності набуття права вимоги та розміру нарахованої заборгованості. Перш за все, Позивач є неналежним кредитором, оскільки Договір факторингу № 28/1118-01, на підставі якого начебто відбулося перше відступлення права вимоги, було укладено 28.11.2018 року - майже за три роки до укладення спірного Кредитного договору від 24.12.2021 року. Відповідно до статті 514 ЦК України та принципу nemo plus iuris, Первісний кредитор не міг відступити право вимоги, яке ще не виникло. Крім того, на момент укладення договору факторингу його предмет не був належним чином індивідуалізований (відсутні відомості про конкретного боржника), що свідчить про недосягнення згоди щодо істотних умов правочину. Оскільки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не набуло дійсного права вимоги, наступні фактори, включаючи ТОВ «ФК «ЕЙС», також не могли його отримати, що робить Позивача неналежним суб`єктом для стягнення боргу. По-друге, Відповідач заперечує проти обґрунтованості та розміру нарахованих процентів у сумі 10 465,66 грн. Нарахування процентів після спливу визначеного договором строку кредитування (з урахуванням можливої пролонгації) є неправомірним згідно з правовою позицією Верховного Суду. Більше того, оскільки нарахування процентів відбувалося виключно на підставі прострочення, до нього має бути застосовано положення пункту 6 Розділу IV Закону України «Про споживче кредитування», які звільняють споживача від сплати неустойки та інших платежів за прострочення у період дії карантину (з 01.03.2020 до 30.06.2023). Нарешті, сукупна сума нарахованих процентів (10 465,66 грн) значно перевищує суму отриманого кредиту (7 000,00 грн), що порушує частину 2 статті 21 ЗУ «Про споживче кредитування», яка обмежує сукупну суму неустойки та інших платежів половиною суми кредиту (або подвійною, якщо кредит менше однієї мінімальної зарплати), та суперечить принципам розумності, справедливості і пропорційності. З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» відмовити у повному обсязі.

У судове засідання призначене на 29.10.2025 року з`явився представник відповідача, зазначив, що не заперечує факт отримання грошей, але заперечує щодо суми заборгованості. Також не заперечував проти того, що не повернув кошти у строк.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що 24 грудня 2021 року між первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Відповідачем - ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 917237806. Згідно з умовами цього Договору, Відповідачу було надано кредит на суму 7 000,00 грн.

Строк користування кредитом (Дисконтний період) був встановлений до 25 грудня 2021 року (1 день), з можливістю його подальшої пролонгації згідно з умовами, викладеними в п. 1.8 Договору.

Укладення Договору, як стверджує Позивач, відбулося в електронній формі шляхом акцепту Відповідачем публічної оферти (Правил) за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (MNV8J27S). Цей факт, на думку Позивача, підтверджується також збігом ідентифікаційних даних Відповідача (РНОКПП та адреса реєстрації) та здійсненням Відповідачем часткових оплат за Договором на загальну суму 487,00 грн, що є конклюдентними діями щодо визнання зобов`язання.

Відповідно до п.1.1. Договору кредитної лінії № 917237806 від 24.12.2021 Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 7000 грн 00 коп. (сім тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі - Правила).

1.2. Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника.

1.3. Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 7000 грн 00 коп. (сім тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 25.12.2021 р.

1.4. Позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії Договору може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання.

1.5. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту (Траншів), отриманих протягом всього строку дії Договору.

1.6. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання.

1.7. Кредитна лінія надається строком на 1 (один) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - Дисконтний період), а саме до 25.12.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.

1.8. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х - Y), де: Z - кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х - поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y - дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця).

При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 днів.

1.9. За користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

1.9.1. виключно на період строку, визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним;

1.9.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Кредитодавець за своїм вибором може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

1.9.3. Якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим Договором щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду, є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 2,10 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Стороною відповідача не заперечується факту отримання коштів за вказаним договором. Вказане підтверджується також і витребуванною судом інформацією з АТ «Універсалбанк».

Судом встановлено послідовну зміну кредитора у зобов`язанні Відповідача:

Право вимоги було відступлено Первісним кредитором (ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога») на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на підставі Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28 листопада 2018 року, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року.

Надалі право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 р. (Реєстр прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року).

Остаточно, право вимоги перейшло до Позивача, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», що відбулося 29 травня 2025 року.

Укладання договорів факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс», між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до виникнення кредитних правовідносин ОСОБА_1 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договори факторингу були чинними.

При цьому, право вимоги по кредитному договору № 219414433 від 04.04.2021 рокупередані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ ФК «Онлайн фінанс», а в подальшому - позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі реєстрів, які оформлені належним чином.

При цьому, відповідно до п. 1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 вказаного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Таким чином, помилковими є твердження відповідача, що у позивача відсутнє право вимоги, оскільки умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Такі умови договорів не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.

За розрахунками Позивача, загальна сума заборгованості Відповідача становить 17 285,66 грн, яка складається з:

6 820,00 грн - заборгованість за тілом кредиту.

10 465,66 грн - заборгованість за відсотками..

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між кредиторами та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора умовами яких було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитних договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань.

ТОВ «ФК «ЕЙС» має право на звернення до суду з дійсним позовом оскільки «Таліон плюс» передало йому право вимоги за вищевказаним договором.

ТОВ «ФК «ЕЙС» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договір відступлення права вимоги не визнаний судовим рішенням недійсним, вказаний договір на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідач був вільним в укладанні зазначених договорів та був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та комісією, з чим погодився, підписавши електронний підписом кредитні документи. Своїми діями ОСОБА_2 погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами, тому позов ТОВ «ФК «ЕЙС» щодо стягнення заборгованості за відсотками підлягає задоволенню.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС».

Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Так, представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №10 від 17.10.2014, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також, чинним законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

В даному випадку позивач підтверджує понесення ним витрат на професійну правничу допомогу підтверджуються наступними доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги , додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги, актом прийому - передачі наданих послуг.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності правничих послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість у розмірі 17285,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 10.11.2025 року.

Суддя А.В. Науменко

03.11.25