Провадження № 2-о/522/636/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря судового засідання Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є двоюрідними братом та сестрою.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказав, що встановлення факту родинних відносин необхідно для звернення до державних органів, установ, нотаріусів та інших установ з метою реалізації конституційних прав. Від встановлення цього факту залежить виникнення та зміна особистих та майнових прав, а діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Шенцевій О.П.

05 листопада 2025 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

12 листопада 2025 року подано до суду витребувана судом копія спадкової справи.

13 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності заявника.

Представником ОСОБА_2 подано до суду заяву про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інших заяв, клопотань, пояснень від учасників справи до суду не надходило.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , актовий запис № 23, батьками зазначено: мати - ОСОБА_5 , батько - ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 (мати заявниці) з підстав укладення шлюбу з ОСОБА_6 змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Так, у відповідності до свідоцтва про народження ОСОБА_10 (мати заявниці) № 1638609 батьками зазначено: мати - ОСОБА_11 , батько - ОСОБА_12 , які станом на день звернення із дійсною заявою померли.

Мати заявниці - ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії - НОМЕР_2 , актовий запис № 7909.

У мати заявниці - ОСОБА_13 був рідний брат - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 (рідний дядько заявниці), що підтверджується посвідкою про народження ОСОБА_14 , де в графі батько зазначено: ОСОБА_12 та в графі мати: ОСОБА_11 .

З матеріалів заяви слідує, що ОСОБА_14 помер.

У свою чергу померлий ОСОБА_14 (рідний дядько заявниці) ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком померлого - ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Тобто, заявниця - ОСОБА_15 та померлий ОСОБА_3 були двоюрідними сестрою та братом.

Як вбачається зі відповіді Державного архіву Одеської області від 13.11.2024 та 30.12.2024 не вдається можливим надати архівну довідку та копію актового запису про народження ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з тим, що книги реєстрації актів про народження с. Дубинове Подільського (Савранського) району Одеської області за 1933-1934 роки до Державного архіву Одеської області не надходили і вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років.

Отже, факт родинних відносин між, заявником і ОСОБА_3 , підтверджується зазначеними доказами.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з роз`ясненнями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи доведений факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) є двоюрідними братом і сестрою.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).

Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі № 737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У Постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 754/311/23 вказано, що справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження, і такі факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Факт родинних відносин, за встановленням якого звернувся заявник, має юридичне значення, оскільки неможливість встановити родинний зв`язок між ним та померлим двоюрідним братом, перешкоджає йому реалізувати своє право на оформлення та отримання спадщини як родича третього ступеня споріднення, а тому суд вважає що заявник не має можливості встановити факт родинних відносин в іншому порядку, ніж судовому.

У Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 р. "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами.

У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для підтвердження особистих немайнових неоспорюваних прав, обов`язків, та відносин між заявником та його матір`ю, як між членами сім`ї першого ступеня споріднення.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що про задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 95, 257, 263-265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) є двоюрідними братом і сестрою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя