УХВАЛА

19.11.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в особі судді Спаї В.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Люстер», про поділ майна подружжя. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, за час перебування в шлюбі ОСОБА_2 03.10.2019 р. заснував ТОВ «ЛЮСТЕР», . Крім цього, за спільні кошти сім`ї було придбано нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1. Дані нежитлові приміщення використовуються ОСОБА_2 в підприємницькій діяльності та він отримує дохід, який є спільною сумісною власністю подружжя. На даний час стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значно погіршилися, вони проживають окремо один від одного, не мають спільного побуту. ОСОБА_2 уникає будь- якого спілкування з ОСОБА_1 в тому числі щодо утримання їх спільних дітей. Наразі ОСОБА_1 утримує самостійно спільних малолітніх дітей, та зобов`язана орендувати квартиру, оскільки відповідач просив її з дітьми з`їхати з його квартири.

На переконання позивача, невжиття заходів забезпеченню позову надасть можливість ОСОБА_2 відчужити нежитлові приміщення на користь інших осіб, що є предметом спільного майна подружжя. Невжиття заходів забезпечення позову може порушити право позивача на частину спірного майна, зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог про розподіл спільного майна сторін, тому позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01а також за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1.

Розглянув заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як встановлено судом, між сторонами існує спір щодо нерухомого майна та необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовується позивачем можливим відчуженням даного майна відповідачем, що вочевидь зробить неможливим або значно ускладнить відшкодування завданої шкоди.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його суть полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може спричинити неможливість виконання судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У разі вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18 (провадження N 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

На переконання суду, з урахуванням предмету спору, який виник між сторонами в цій справі, встановлених фактичних обставин, обраний вид забезпечення позову є доцільним та співмірним із заявленими вимогами, а невжиття таких заходів може призвести до істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та утруднити виконання рішення суду в майбутньому за умови ухвалення його на користь позивача.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст.3, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153, 260 - 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Люстер», про поділ майна подружжя шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01а також за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 19.11.2025 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя В.В.Спаї