Номер провадження 2/754/7716/25
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Коваленка І.І. за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 32 024,00 грн, та ухвалив за відсутності учасників справи таке рішення:

Стислий виклад позицій сторін

Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", як новий кредитор за кредитним договором № 4099240 від 04.04.2021, звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 32 024,00 грн, яка складається з 8 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 24 024,00 грн відсотків.

Також Позивач просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, заявив клопотання про розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців, посилаючись на те, що має намір виконати добровільно рішення, проте немає такої можливості, оскільки 25.02.2025 був мобілізований до складу ЗСУ, мав поранення.

КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник Позивача просив розглядати справу без його участі. Відповідач також подав таку заяву.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).

04.04.2021 ТОВ "Мілоан" (Первісний кредитор) та Відповідач, ОСОБА_1 , уклали договір про споживчий кредит № 4099240 у формі електронного документа з урахуванням особливостей укладання кредитного договору в електронному вигляді, що визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з умовами цього договору (Анкета-заява, Графік платежів), сторони домовилися про надання кредиту в розмірі 8 000,00 грн строком на 30 (тридцять) днів. Отже, кінцевим терміном повернення кредиту є 04.05.2021. 04.04.2021 Первісний кредитор виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 43072394.

Відповідач порушив умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк (до 04.05.2021). Згідно з наданим розрахунком заборгованості, заборгованість за тілом кредиту становить 8 000,00 грн.

Щодо нарахування відсотків

Договір та Графік платежів до нього передбачають, що за користування кредитом протягом 30 днів нараховуються відсотки в сумі 24,00 грн, що відповідає ставці 0,01% в день (пункт 1.5.2 Договору). Пунктом 1.6 Договору передбачено застосування стандартної (базової) ставки у розмірі 5,00% в день, яка починає діяти з наступного дня після закінчення першого строку кредитування (пункт 2.2.3 Договору).

Позивач просить стягнути 24 024,00 грн відсотків. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відсотки нараховані за період з 04.04.2021 по 01.07.2021.

Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату відсотків до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (пункт 91 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19)).

Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiunt ur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Суд, здійснивши тлумачення умов договору, зокрема п. 1.5.2, п. 1.6 та п. 2.2.3, встановив, що сторони погодили як проценти за користування кредитом у межах початкового строку (30 днів), так і порядок нарахування процентів у разі продовження користування коштами після спливу цього строку. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач кредит не повернув, а продовжував користуватися кредитними коштами після 04.05.2021. За таких обставин, Первісний кредитор (ТОВ «Мілоан») відповідно до умов п. 1.6 та п. 2.2.3 Договору, з якими погодився Відповідач, правомірно продовжив нарахування процентів за користування кредитом за стандартною (базовою) ставкою у розмірі 5,00% в день.

Позивач просить стягнути 24 024,00 грн відсотків, нарахованих за період з 04.04.2021 по 01.07.2021. Суд, перевіривши розрахунок Позивача, визнає його обґрунтованим та таким, що не виходить за межі умов договору та заявленого періоду, а тому вимога про стягнення відсотків підлягає задоволенню в повному обсязі.

Тому за висновком Суду позов підлягає задоволенню в сумі 8 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 24 024,00 грн заборгованості за відсотками.

Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).

Позивач набув право вимоги до Відповідача внаслідок відступлення цього права на підставі договору факторингу. 23.07.2021 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір факторингу №74-МЛ.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договору факторингу. До Позивача, нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд визнав, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з розрахунку, наведеного Позивачем.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Суд задовольнив позовні вимоги повністю, тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам (частина друга статті 137 ЦПК України).

Позивач сплатив судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Також Позивач просить відшкодувати 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягає сплаті відповідною стороною (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (пункт 144 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 188 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 119 постанови 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Зокрема, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц, від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).

У цій справі Суд, беручи до уваги ціну позову, що становить 32 024,00 грн, вважає, що заявлений Позивачем розмір витрат (7 000 грн) є не пропорційним до предмета спору та ціни позову.

Крім того, Суд не вбачає відповідності (дотримання вимог співмірності) між заявленими витратами та складністю справи. Цей спір кваліфікується як малозначний, розглядався за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання. Позовна заява відповідає типовій (шаблонній) формі в однотипних справах, її складання не вимагало від представника Позивача значних процесуальних зусиль чи глибокого аналізу чинного законодавства.

Беручи до уваги також значення справи для сторін, де Позивачем є фінансова компанія, а Відповідач - фізична особа, яка отримала споживчий кредит у розмірі 8 000,00 грн та наразі є військовослужбовцем, Суд виснував, що заявлені судові витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн є надмірними та такими, що можуть створити необґрунтований тягар для Відповідача.

З огляду на ці обставини, обґрунтований та розумний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у цій справі не повинен перевищувати, на думку Суду, 2 000,00 грн.

Такий розмір є достатнім для покриття мінімальних, але об`єктивно необхідних витрат Позивача на оплату послуг адвоката з підготовки типової позовної заяви, відповідає принципам пропорційності та розумності, оскільки забезпечує справедливий баланс інтересів сторін, не обтяжуючи надмірно Відповідача у справі незначної складності.

Щодо клопотання про надання розстрочення виконання рішення Суд виходить з такого.

Відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на те, що він має намір добросовісно виконати рішення суду, проте не має такої можливості, оскільки 25.02.2025 був мобілізований до складу ЗСУ, мав поранення.

Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення (пункт 2 частини сьомої статті 265, частина перша статті 267 ЦПК України).

Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначених підстав для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.

Так, підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частина третя та четверта статті 435 ЦПК України).

Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення (частина п`ята статті 435 ЦПК України).

Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності Відповідача, його перебування у складі ЗСУ та поранення, соціальний аспект та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й Відповідача, вирішив розстрочити виконання судового рішення за клопотанням Відповідача на максимально можливий строк.

Суд бере до уваги, що Позивач має повне право на негайне та повне виконання судового рішення. Водночас Суд вирішив, що розстрочка виконання стане значним стимулом для Відповідача добровільно виконати свої зобов`язання, що забезпечить задоволення вимог Позивача без понесення додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. Таке рішення відповідає головному завданню цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими міркуваннями - забезпечити ефективний захист порушених прав та інтересів, мінімізуючи витрати для обох сторін та забезпечуючи розумний строк розгляду справи.

Керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (79015, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28; ) заборгованість у загальній сумі 36 446,40 грн (тридцять шість тисяч чотириста сорок шість гривень 40 копійок), що включає 8 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № 4099240 від 04.04.2021, 24 024,00 грн заборгованості за відсотками, 2 422,40 грн судового збору та 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, розстрочивши виконання рішення суду терміном на 12 місяців, а саме: на ОСОБА_1 покладається обов`язок здійснити виплати на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" у розмірі 3 037,20 грн щомісячно. Виконання цього зобов`язання розпочинається з листопада 2025 року і триває впродовж 12 послідовних місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до останнього дня відповідного календарного місяця.

У відшкодуванні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України), 17 листопада 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО