Справа № 173/2511/24
Провадження №2/173/215/2025
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті додаткового рішення

19 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання: Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області заяву представника позивача Мізінова Олега Григоровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі.

Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 14 жовтня 2025 року ухвалено рішення по справі, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі задоволено частково, скасувано наказ філії «Петриківське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 01.07.2024 № 247-к «Про звільнення», поновлено ОСОБА_1 на попередній роботі на посаді лісничого Верхньодніпровського лісництва філії «Петриківське лісове господарства» ДП «Ліси України», стягнено з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2024 по 14.10.2025 у розмірі 258 627,28 (двісті п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять сім) грн. 28 коп. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Цим же рішенням ухвалено питання про розподіл судових витрат. Так, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2025 року стягнено з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в частині судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та витрати понесені на професійну правову допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

20 жовтня 2025 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника позивача Мізінова Олега Григоровича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.

Згідно з положеннями ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

За приписами ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 29 липня 2025 року представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву, згідно з прохальної частини якої, просив стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правову допомогу.

Також, позивачем 29 липня 2025 року подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи. Так, визначено мінімальний розмір судових витрат у розмірі 10000 грн., максимальний 14000 грн., відповідно до якого, Відповідач повинен буде сплатити на користь Позивача суму судових витрат на правову допомогу в розмірі від 10000 грн. до 14000 грн.

Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат представник позивача зазначає, що в наявному у матеріалах справи попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, які очікує понести позивач в зв`язку із розглядом справи вказано, що наведена сума витрат є орієнтовною та може бути збільшена або зменшена. Зазначає, що попередньо визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу є орієнтовним та в подальшому адвокатом позивачу будуть надаватися додаткові послуги із супроводження судової справи (підготовки необхідних процесуальних та інших документів, участь у судових засіданнях тощо), за які Позивач повинен буде здійснити оплату відповідно до умов договору про надання правничої допомоги № 27-ФО/2025 від 10.07.2025, тому на момент складання та подання до суду попереднього розрахунку судових витрат позивач не міг передбачити такі витрати.

При цьому до заяви про винесення додаткового рішення представником позивача додано Акт № 1 на надання правничої допомоги та юридичних послуг від 16 жовтня 2025 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг за Актом становить 11000 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Оскільки стороною відповідача не заявлялося вимоги про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, судом таке питання не розглядалося.

Судом встановлено, що позивачем понесено витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11000 грн., тоді як за результатами розгляду цивільної справи судом ухвалено рішення яким стягнено з відповідача на користь позивача суму судових витрат понесених на відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду від 14 жовтня 2025 року у справі 173/2511/24 за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі роз`яснено та враховано, що у позовній заяві поєднано майнову та немайнову вимогу, пропорційність до задоволених вимог яких неможливо точно визначити через відсутність грошового вираження немайнової вимоги.

Варто зазначити, що згідно з ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139, ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також їх документального обґрунтування.

За приписами з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи що у справі № 173/2511/24 позовні вимоги задоволено частково, то і сума судових витрат на професійну правову допомогу підлягає задоволення частково, а стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми таких витрат суперечитиме нормам процесуального права, як таким, що встановлені ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заявлених вимог за заявою представника позивача Мізінова Олега Григоровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Петриківське лісове господарство» Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» про скасування наказу та поновлення на роботі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя О.А. Кожевник