ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Суми

Справа №583/3346/24

Номер провадження 22-ц/816/1350/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Тростянецька районна державна адміністрація Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі, в складі судді Сидоренка Р. В., постановлену у м.Охтирка,

в с т а н о в и в:

04 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту порушення трудового законодавства, заінтересована особа Тростянецька районна державна адміністрація Сумської області.

Свої вимоги мотивувала тим, що 22.05.2006 року вона була призначена на конкурсній основі на посаду головного спеціаліста, юрисконсульта юридичного відділу апарату Тростянецької районної державної адміністрації (розпорядження голови РДА від 22.05.06р. №9К). 19.03.2010 року була призначена на посаду начальника юридичного відділу апарату райдержадміністрації як така, що перебувала у кадровому резерві на цю посаду (розпорядження голови РДА від 19.03.2010р. №16К). 23.03.2011 року вона була звільнена з займаної посади за прогули без поважних причин п. 4 ст. 40 КЗпП України. На виконання судових рішень їй Тростянецькою районною державною адміністрацією були виплачені кошти у сумі 284,61 грн - не нараховану та не виплачену премію за грудень 2010 року та у сумі 607,40 грн - частину заробітної плати за січень 2011 року. Єдиний соціальний внесок Тростянецька районна державна адміністрація з вищевказаних коштів не сплатила.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила суд встановити факт грубого порушення трудового законодавства Тростянецькою районною державною адміністрацією Сумської області, при звільненні начальника юридичного відділу апарату Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області Пелих Людмили Олександрівни 23.03.2011 року, що полягає у порушенні порядку виплат всіх сум, що належали ОСОБА_2 як працівнику в день звільнення, в тому числі і Єдиний соціальний внесок до органів Пенсійного фонду України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту порушення трудового законодавства, заінтересована особа Тростянецька районна державна адміністрація Сумської області.

Роз`яснено заявниці право звернутися з позовом для захисту свого права в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану ухвалу суду скасувати, як незаконну.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підставі рішення суду їй була виплачена премія та частина заробітної плати. З вищевказаних коштів Тростянецька районна державна адміністрація Сумської області не сплатила Єдиний соціальний внесок, тому ці виплати не зараховані до її страхового стажу в органах Пенсійного фонду України і вона втратила соціальні гарантії на пенсійне забезпечення. Вказує, що встановлення факту грубого порушення трудового законодавства України відносно неї має юридичне значення.

Заінтересована особа не скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без них.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Звернення заявниці пов`язане з доведенням наявності підстав для захисту її прав як застрахованої особи на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (соціальні гарантії на випадок безробіття, нещасних випадків чи професійних захворювань, пенсійне забезпечення та інші виплати).

Метою подачі заяви в порядку окремого провадження є встановлення факту протиправної несплати заінтересованою особою, яка була роботодавцем заявниці, єдиного соціального внеску із суми коштів присудженої заявниці заробітної плати та премії згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду.

За правилами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу наведених норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

При наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про державну службу», державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як встановлено судом, посада заявниці, з якої її було звільнено, відноситься до державної служби.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов