Справа № 461/6886/22 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2988/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Савуляка Р. В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Шандри М.М.,

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності за територіальною громадою м. Львова на квартиру та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права на користування квартирою,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року позов Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на квартиру за територіальною громадою м. Львова задоволено повністю.

Визнано право власності за територіальною громадою м. Львова на квартиру АДРЕСА_1 , загальною пл. 153,7 кв.м., згідно технічного паспорту інвентарний номер 862 від 02.09.2022 року.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права на користування квартирою - задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право на проживання та користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 153,7 кв.м.

Рішення суду в апеляційному порядку 28 серпня 2025 року оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу після спливу більше року з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме, для долучення клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Проте, в вищенаведеному клопотанні відсутні докази причин пропуску строку на апеляційне оскарження та обставин щодо пропуску строку.

Перевіривши матеріали цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року необхідно відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв. Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №450/3537/17.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №361/161/13-ц (провадження №61-37352сво18).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалене Галицьким районним судом м. Львова 11 вересня 2023 року, повний текст судового рішення складено 13 вересня 2023 року.

Апеляційна скарга подана лише 28 серпня 2025 року, тобто після спливу більше року з моменту проголошення та складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається що в судовому засіданні, яке відбулось 11 вересня 2023 року, приймала участь представник відповідача Думич І.І. У судовому засіданні, представник відповідача Думич І.І. позовні вимоги підтримала, просила зустрічний позов задовольнити та визнала вимоги первісної позовної заяви.

Окрім цього, в матеріалах справи міститься заява (а.с. 176), з якої вбачається, що ОСОБА_1 26 вересня 2024 року звернувся до суду першої інстанції з заявою про видачу копії рішення та 15 листопада 2024 року отримав копію рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року.

Отже, достовірно знаючи про дату судового засідання, скаржник не вжив заходів до отримання повного тексту судового рішення після складення повного тексту рішення судом першої інстанції, а звернувся до суду першої інстанції лише 26 вересня 2024 року та з апеляційною скаргою лише 28 серпня 2025 року, тобто з суттєвим пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України.

Вказана процесуальна поведінка не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав скаржником і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Таким чином скаржником не наведено та не долучено доказів наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року.

Вказана апеляційна скарга подана до Львівського апеляційного суду після закінчення строків, установлених законодавством, і підстави, наведені у апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можна визнати поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних перешкод у своєчасному поданні скаржником апеляційної скарги й не виправдовують значний (понад 1 рік) пропуск процесуального строку на її подання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

З матеріалів справи не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами непереборної сили.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Колегія суддів, враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року, подана більше як через рік з моменту складення повного тексту судового рішення, та у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - залишити без задоволення.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 21 листопада 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р. В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Шандра М.М.