Справа № 190/1655/25
Провадження №2-др/190/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ТОВ «Авентус Україна» -Ушакевич Марини Петрівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостьі за кредитним договором,-

встановив:

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостьі за кредитним договором, задоволено. При цьому, в описовій частині рішення зазначено : «Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідачки інших судових витрат у розмірі 105,00 грн. суд зазначає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо їх понесення, у зв`язку з чим, зазначені витрати відшкодуванню не підлягають».

Рішення набрало законної сили 03.10.2025 року.

03.11.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача ТОВ «Авентус Україна» -Ушакевич М.П. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в частині 105 грн..

Обґрунтовуючи вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, представник позивача посилався на приписи ст.141 ЦПК України, та на підтвердження понесених витрат надано: копію договору про надання правової допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року, додаткову угоду 32 від 17.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року, досудову вимогу про стягнення заборгованості від 04.06.2025 року, опис щодо направлення досудової вимоги відповідачу ОСОБА_1 , список «Правовий курс 4» згрупованих відправлень, розрахунок витрат за договором про надання правничої допомоги № 0705-25 від 07.05.2025 року, та рахунок на оплату №32 від 30.06.2025 року відповідно до якого Адвокатське об`єднання «Правовий курс» на підставі договору про надання правової допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року ТОВ «Авентус Україна» сплатило Адвокатському об`єднанню «Правовий курс» 58 800,00 грн., за компенсацію понесених витрат Об`єднанням за період з 14.05.2025 року по 30.06.2025 року, згідно додаткової угоди №2 до договору №0705-25 від 07.05.2025 року.

Відповідно до пп.3.1.2. Договору визначено, що додатково до винагороди, визначеної підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. договору, Клієнт щомісячно зі сплатою винагороди відшкодовує Адвокатському об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог/повідомлень/претензій боржникам у розмірі 105 грн. 00 коп. за 1(одну) вимогу/повідомлення/претензію. Вішдкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих Об`єднанням.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі не подання відповідних доказів протягом встановленого строку така заявва залишається без розгляду.

Так, ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ч.ч.2,8 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, згідно ч.1,2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Аналіз вказаних норм процесуального права, вказує на те, що для прийняття позитивного рішення щодо розподілу витрат на правову допомогу, на сторін покладено обов`язок щодо здійснення поетапного механізму сповіщення свого опонента про розмір запланованих витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18)

Відповідно до висновку ВП/ВС від 20.09.2018 прийнятого за результатами розгляду справи № 751/3840/15 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, розгляд справи №190/1655/25 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В позовній заяві представник позивача зазначив про орієнтовну суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 105 грн., з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржникам. При цьому належних доказів стороною позивача не було подано.

Рішення суду ухвалено 02.09.2025 року. В описовій частині рішення зазначено: «Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідачки інших судових витрат у розмірі 105,00 грн. суд зазначає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо їх понесення, у зв`язку з чим, зазначені витрати відшкодуванню не підлягають».

Враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви представника позивача про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 105 грн. з відправлення досудових вимог/повідомлень/ претензій боржникам, поданої до закінчення розгляду справи, зазначена обставина свідчить про порушення порядку для подання відповідних доказів.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133,135,137,141,258-261, 270 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» адвоката Ушакевич Марини Петрівни про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Ю.В.Кудрявцева