Справа № 724/3304/25
Провадження № 2/724/969/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О. Г.,

за участі секретаря судового засідання: Лазарюк О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року позивач звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. Відповідачка ні матеріально, ні іншим чином не допомагає в утриманні сина, з даних підстав позивач змушений звернутися до суду для стягнення з неї аліментів у частці від її доходів (заробітку). Позивачу відомо, що відповідачка заробляє приблизно 15 000 гривень на місяць. Він вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання в розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу). Дана сума є достатньою та необхідною для забезпечення нормальних умов для розвитку та утримання дитини.

Підтримуючи вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів її доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з дня звернення в суду до повноліття дитини.

07.10.2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про збільшення позовних вимог, в якій вказує, що у сторін відсутній спір про визначення місця проживання дитини. Просить встановити юридичний факт, що батько ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним. Зазначає, що встановлення даного юридичного факту необхідно позивачу для вільного пересування з дитиною та для отримання статусу одинокого батька.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2025 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Вівчар А. Г. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 12.08.2025 року у цивільній справі № 720/1712/25, яке набрало законної сили 12.09.2025 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 12 липня 2018 року виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 12 було розірвано.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 259 від 03.06.2025 р., встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває на його вихованні та утриманні.

Згідно висновку акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , встановлено, що батько ОСОБА_1 утримує та займається вихованням дитини ОСОБА_3 , дитина матеріально забезпечена. Мати не виконує свої батьківські обов`язки та не займається вихованням дитини.

Відповідно до заяви органу опіки та піклування Топорівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 1062 від 13.11.2025 року, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та фактично проживає на території Топорівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , його дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживає з моменту народження спільно з батьком. ОСОБА_1 одноосібно забезпечує виховання та утримання дитини ОСОБА_3 , виконуючи свої батьківські обов`язки.

Щодо встановлення юридичного факту.

Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що у позивача виникає необхідність для отримання додаткових гарантій, пільг, необхідним є набуття статусу «одинокий батько», а тому підсумовуючи все вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги заяву відповідача, яка міститься в матеріалах справи, суд вважає, що вимогу позивача про встановлення факту слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 23 вiд 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості мiж батьками про сплату аліментів на дитину отримує аліменти той iз них, з ким дитина проживає та знаходиться на утриманні.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу матері або батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно вiд того, чи перебувають вони у шлюбі мiж собою.

Розірвання шлюбу мiж батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав i не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необxiдним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні аліментів суд, враховуючи вище вказані норми чинного законодавства, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Так, судом встановлено, що відповідач перебуває у працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося.

Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивача у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи все вище наведене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів вважає, що позовну заяву слід задовольнити у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача.

Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати з приводу встановлення юридичного факту не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 10, 11, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 247, 258-259, 264, 265, 274, 279, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від 15 вересня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Встановити факт повного самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2025 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ