ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Чумак О.Ю.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

при секретарі Чемерис А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 червня 2025 року

у справі за позовом в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Гринь Г.Г. до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава ради, Шевченківської районної у місті Полтава ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Міськрайонне управління у Полтавському районі та м.Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога» про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити дії з повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Гринь Г.Г. звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава ради, Шевченківської районної у місті Полтава ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Міськрайонне управління у Полтавському районі та м.Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога» про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити дії з повернення земельної ділянки.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2024 року позовну заяву в.о. керівника Полтавської місцевої прокуратури Гринь Г.Г. в інтересах держави до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава ради, Шевченківської районної у місті Полтава ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Міськрайонне управління у Полтавському районі та м.Полтаві Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога» про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити дії з повернення земельної ділянки задоволено частково.

Повернуто територіальній громаді міста Полтави земельну ділянку на вул. Патріарха Мстислава (колишня Карла Лібкнехта), 81-ж, у м. Полтаві площею 1000 м кв. із кадастровим номером :15:017:0029.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавської окружної прокуратури Полтавської області 1648 гривень 16 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

16 грудня 2024 року до суду надійшла заява Полтавської окружної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з відповідачів судового збору в розмірі 1921 грн, сплаченого 27 листопада 2019 року за подачу апеляційної скарги, по 640, 33 грн з кожного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 червня 2025 року у задоволенні заяви Полтавської окружної прокуратури про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржив заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області. Просив зазначену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, тоді як остаточне рішення було винесено Октябрським районним судом м. Полтави.

Відповідачі та треті особи будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2019 року позовну заяву Першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Кривоноса Руслана Євгенійовича до виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава ради, Шевченківської районної у місті Полтава ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

29 листопада 2019 року позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року та сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн.

В апеляційній скарзі позивач просив Полтавський апеляційний суд скасувати ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Полтавської області судовий збір у розмірі 1921 грн за подачу апеляційної скарги.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу районного суду скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Питання судових витрат не вирішувалось.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2024 року позов задоволено частково.

Повернуто територіальній громаді міста Полтави земельну ділянку на вул. Патріарха Мстислава (колишня Карла Лібкнехта), 81-ж, у м. Полтаві площею 1000 м кв. із кадастровим номером :15:017:0029.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавської окружної прокуратури Полтавської області 1648 гривень 16 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2024 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволені заяви Полтавської окружної прокуратури про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо стягнення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, повинно бути вирішено судом, який вирішував питання про відкриття апеляційного провадження.

Однак колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками виходячи з наступного.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 756/219/22, від 20 листопада 2024 року у справі № 183/6908/19, від 09 квітня 2025 року у справі № 752/14789/23.

Враховуючи, що за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2019 року справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що розподіл судових витрат, в тому числі судового збору сплаченого за подачу вказаної апеляційної скарги повинен здійснювати той суд, який ухвалив остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2024 року вирішено питання стягнення судових витрат, за вказаних обставин відсутні підстави для винесення додаткового рішення.

При цьому, не згода з рішенням суду, в тому числі щодо розподілу судових витрат чи неповного їх відшкодування, є підставою для його оскарження в апеляційному порядку, а не для винесення додаткового рішення.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 червня 2025 року слід змінити, відмовивши з підстав викладених у мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 16 червня 2025 року змінити, відмовивши з підстав викладених у мотивувальній частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2025 року

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук