Справа № 333/4322/25
Провадження №2/333/3162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду із вказаною позовною заявою, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2025 року до закінчення навчання. Позов обґрунтовано тим, що у подружжя є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денної, бюджетної форми Запорізького професійного коледжу готельно-ресторанного бізнесу, закінчує навчання 30.06.2026 року, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, має можливість надавати дочці таку допомогу. Позивач зазначила, що повнолітня дочка, яка навчається, проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісяця на період навчання дочки до досягнення нею 23 років, починаючи з 20.05.2025 року. Окрім того, представник просить стягнути з відповідача 11000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач надав в судове засідання клопотання, в якому зазначив, що заявлені позивачем до сплати аліменти у розмірі 5000,00 грн. складають 60 % його заробітної плати, на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери, тому просить стягнути із нього аліменти у розмірі 2000,00 грн. щомісяця та зменшити розмір стягнутої правничої допомоги.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі з урахуванням заперечень на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 23.01.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, батьком якої зазначений « ОСОБА_2 ».

Матеріали справи містять паспорт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_2 , виданий 21.02.2025 року органом № 2312.

Із довідки, виданої Закладом професійної освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу» Запорізької обласної державної адміністрації від 25.03.2025 року № 174 встановлюється, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається у Закладі професійної освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу» Запорізької обласної державної адміністрації з 01 вересня 2022 року по теперішній час.

Цифровим дозволом на тимчасове проживання в Литовській республіці встановлено, що позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про доходи на ім`я ОСОБА_2 , який працює в ТОВ «Авто Проф Ресурс», заробітна плата складає 90300,00 грн. з липня 2024 року по травень 2025 року.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За приписами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз змісту ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, у поєднанні із основними правилами доказування дає підстави для висновку про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (матір), до яких пред`явлений позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Проте позивач не довела, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. Жодного належного обґрунтування такого розміру аліментів позивач не навела та не надала підтверджуючих доказів у необхідності здійснення стягнення аліментів у такому розмірі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, оскільки відповідач має на утриманні батьків-пенсіонерів та заробітну плату у розмірі 90300,00 грн. з липня 2024 року по травень 2025 року, виходячи з принципу пропорційності та справедливості такий розмір аліментів буде відповідати інтересам всіх сторін у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2024 року, в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З приводу правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Європейський суд з прав людини у п. 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У п. 154 рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», суд констатував, що в кожному з поданих рахунків-фактур, виписаних адвокатом заявника, зазначено загальну вартість багатьох юридичних послуг, без уточнення вартості кожної окремої послуги. Також, суд висловив сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах, зокрема, cуд не встановив, який прямий зв`язок може існувати між, в тому числі, листуванням зі сторонами процесу і не зі сторонами процесу з судовою процедурою. При цьому, суд нагадав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тим часом сума, що її вимагав заявник,в будь-якому разі була надмірна.

Відповідно ч. ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подетальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Провадження у справі здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. За клопотанням представника позивача розгляд справи проведено без участі сторін, тому представник позивача не приймає участі в судових засіданнях, що враховується судом при розподілі витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що заявлена сума адвокатських витрат у розмірі 11000,00 грн. є неспівмірною зі складністю справи, яка є малозначною та обсягом наданих адвокатських послуг. Вимоги про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги підлягають частковому задоволенню на суму 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із 20.05.2025 року і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.В.Михайлова