Справа № 635/3809/25
Провадження по справі № 2/635/4155/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2025 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючої судді Березовської І.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання Панас О.С.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ОСОБА_1 пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до ОСОБА_2 , яким просить визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: тамбуром літ. «а2», ґанком літ. «а3», сараєм літ. «Б1», погребом літ. «б2», вбиральнею літ. «В1», літнім душем літ. «Г1», хвірткою №1, воротами №2, огорожею №3, водопроводом №4, вигрібною ямою №5, за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 24 квітня 1999 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2016 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано. 09 серпня 2017 року позивач та відповідач повторно зареєстрували шлюб. 07 жовтня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. У шлюбі з відповідачем було набуто нерухоме майно - житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за відповідачем. Оскільки в добровільному порядку вирішити питання поділу майна відповідач відмовляється, позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова за актовим записом №154, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 19 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова).
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 18 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Харкова).
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 квітня 1999 року у Ленінському відділі реєстрації актів громадського стану м. Харкова, за актовим записом № 154 розірвано.
09 серпня 2017 року позивач та відповідач у Холодногірському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області знову зареєстрували шлюб (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 09 серпня 2017 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області).
Відповідно до договору купівлі продажу від 29 лютого 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Я.В., реєстровий №1004, ОСОБА_6 передала у власність, а ОСОБА_2 прийняв у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 . Продаж вчинено за 208760,00 гривень, що становило еквівалент 8500 доларів Сполучених Штатів Америки згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 29 лютого 2020 року.
07 жовтня 2023 року другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис №93 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , видане 07 жовтня 203 року другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції).
Розпорядженням Харківської обласної військової адміністрації від 26 липня 2024 року «Про перейменування об`єктів топонімії населених пунктів Харківського району харківської області» перейменовано в м. Південне Харківського району Харківської області вулицю Ломоносова на вулицю Ярослава Мудрого.
Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової (оціночної) вартості житлового будинку садибного типу, загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , вартість житлового будинку складає 120000,00 гривень.
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тобто статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з ч.ч. 1,2,4,5 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).
Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
У справах про поділ спільного майна подружжя необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.
Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У статті 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 лютого 2020 року між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_2 , набули право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 ..
Доказів на спростування презумпції права спільної сумісної власності подружжя відповідачем не надано.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спірний житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін та підлягає поділу, суд вважає за необхідне поділити дане спільне майно подружжя виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно квитанції №0436-2118-8124-6505 від 14 травня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Суддя І.В.Березовська