Справа № 545/1935/25
Провадження № 2/545/1370/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Синегуб Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Терешківської сільської ради Полтавського Полтавської області, третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

представник позивача адвокат Касьян В.В. звернулася до суду з позовом, який було уточнено 03.06.2025, в якому просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним по 1/2 частці у праві власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53,4 м.кв., житловою площею 30,3 м.кв.; літній душ літ. «Ж»; вбиральня літ. «Ж1»; навіс літ. «к»; колонка питна №1; огорожа №2, а також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право забудовника подати від свого імені декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці відповідного цільового призначення та зареєструвати право власності на об`єкт будівництва - реконструкція житлового будинку літ. А-1, нове будівництво гаражу літ. «Е»; сараю літ. «З»; сараю літ. «з2»; сараю літ. «К»; гаражу літ. «К1»; сараю літ. «К2» за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадкоємцями якого є дружина спадкодавця ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 (позивачі по справі), інші спадкоємці відсутні. До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 . Зазначений будинок ОСОБА_4 успадкував, але не оформив своїх спадкових прав, після смерті діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Омеліч Т.А. 10.03.2023 заведено спадкову справу за №24/2023 на підставі заяви про прийняття спадщини онука спадкодавця ОСОБА_3 . Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 мається відмітка про самочинне будівництво. У зв`язку з тим, що право власності на ім`я ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після проведення будівельних робіт без дозвільних документів не зареєстровано у встановленому порядку, приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. ОСОБА_5 мав, але не використав за життя, право на безоплатне прийняття в експлуатацію самовільно збудованих будівель. Отже, позивачі, як спадкоємці першої черги, мають право на спадкування: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що без урахування самочинно збудованих будівель, відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53,4 м.кв., житловою площею 30,3 м.кв.; літній душ літ. «Ж»; вбиральня літ. «Ж1»; навіс літ. «к»; колонка питна №1; огорожа №2; належних спадкодавцеві як забудовнику прав та обов`язків, в т.ч., право на безоплатне прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту.

Представник третьої особи надав письмові пояснення, в яких зазначив, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У силу спеціального застереження, наведеного в частині 2 статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частинами 3, 5, 7 статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Разом з тим, відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Водночас ОСОБА_1 (позивач) не підтвердила належними та допустимим доказами можливість надійної та безпечної експлуатації зведеного ним житлового будинку. Тому жодних доказів про те, що будівля, про визнання права власності на яку просить позивач, відповідає та не порушує істотно будівельні норми і правила не було надано.

Представник позивача адвокат Касьян В.В. подала до суду заяву, в якій просила розгляд проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник третьої особи у поданій до суду заяві просив врахувати раніше подані пояснення та розглянути справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 16.08.1993 ОСОБА_6 прийняв у дар жилий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_2 загальною площею 53,8 кв.м., сарай, сарай, погріб, сарай, навіс, скважина (а.с.6).

Рішенням виконавчого комітету Микільської сільської ради Полтавського району від 25.12.2012 №89, присвоєно адресу житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який належить гр. ОСОБА_5 на праві приватної власності АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.09.2016 №67856272, власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с.8).

Відповідно до технічного паспорту виготовленого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» станом на 05 жовтня 2018 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами власником якого є ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 59,3 м.кв., житловою площею 30,3 м.кв.; прибудова літ. «а1»; гараж літ. «Е»; літній душ літ. «Ж»; вбиральня літ. «Ж1»; сарай літ. «З»; навіс літ. «З»; сарай літ. «з2»; сарай літ. «К»; гараж літ. «К1»; сарай літ. «К2»; навіс літ. «к»; колодязь питна №1; огорожа №2. На технічному паспорті мається відмітка про самочинне будівництво, а саме, самочинно збудовано: прибудова літ. «а1» (приміщення №1-6 площею 2,5 м.кв, приміщення №1-7 площею 3,4 м.кв.); гараж літ. «Е»; сарай літ. «З»; сарай літ. «з2»; сарай літ. «К»; гараж літ. «К1»; сарай літ. «К2» (а.с.9-11).

ОСОБА_5 на підставі рішення Виконавчого комітету Микільської сільської ради народних депутатів від 11.06.1996 №60 є власником земельної ділянки площею 0,50 га на території с. Кашубівка Микільської сільської ради, яка передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №028694 (а.с.12).

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) має кадастровий номер :06:001:0229 (а.с.13).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2024 №443/02-31, згідно матеріалів спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Омеліч Т.А. 10 березня 2023 року було заведено спадкову справу за №24/2023 на підставі заяви онука спадкодавця ОСОБА_3 , про прийняття спадщини, зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 10.03.2023 за порядковим №7.

Згідно матеріалів спадкової справи від імені спадкодавця посвідчено заповіт 28.12.2020 за №246 Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області на житловий будинок та земельну ділянку із кадастровим номером :06:001:0229, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку із кадастровим номером :06:001:0245, що знаходиться за адресою: село Кашубівка, Полтавський район, Полтавська область, на ім`я ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Даних про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-які інших заяв у спадковій справі немає (а.с.5).

Позивач ОСОБА_8 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (зворот а.с.14).

Від шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3 , про що 15.09.2023 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції складений відповідний актовий запис та видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 (зворот а.с.4).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2024 №443/02-31, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. 22 вересня 2023 року було заведено спадкову справу за №140/2023 на підставі заяви дружини спадкодавця ОСОБА_1 , про прийняття спадщини, зареєстрована в Книзі обліку реєстрації спадкових справі 22.09.2023 за порядковим №399. Окрім того, спадкоємцем є син спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає (а.с.5).

У зв`язку з тим, що право власності на ім`я ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою адресою АДРЕСА_1 , після проведення будівельних робіт без дозвільних документів не зареєстровано у встановленому законом порядку, тобто відсутні документи необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як зазначено у ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, нотаріус посилався на відсутність у спадкоємця згідно до чинного законодавства правовстановлюючого документа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після проведення будівельних робіт без дозвільних документів.

З наявних в матеріалах справи копій документів, а саме договору дарування, технічного паспорту вбачається, що померлий за життя набув право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яке переходить у порядку спадкування до спадкоємця.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Із матеріалів справи вбачається, що спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1 з часу її відкриття. Як спадкоємець, позивач має право на набуття майна у власність в порядку спадкування, зобов`язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у нотаріальному порядку.

Разом з тим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено безоплатне прийняття в експлуатацію збудованих у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальних (садибних) житлових будинків площею до 500 квадратних метрів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт.

Самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 здійснено власником будинку до 9 квітня 2015 року. Будинок розташований на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, кадастровий № :06:001:0229 власником якої був ОСОБА_5 .

Таким чином, спадкодавець мав, але не використав за життя, право на безоплатне прийняття в експлуатацію самовільно збудованої будівель, а саме: прибудова літ. А-1, гаражу літ. «Е»; сараю літ. «З»; сараю літ. «з2»; сараю літ. «К»; гаражу літ. «К1»; сараю літ. «К2».

Отже, позивачі, як спадкоємці першої черги, мають право на спадкування належних спадкодавцеві, як забудовнику, прав та обов`язків, у тому числі, право на безоплатне прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкту.

Пункт 8 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» передбачає, що якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 359/9695/17 (провадження № 61-49133св18).

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_5 мав право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті не ввів їх в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, тому суд вважає, що його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Отже, позивачем обраний належний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який є найбільш ефективним у спірних правовідносинах.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити та визнати за нею та ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ними право забудовника подати від свого імені декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці відповідного цільового призначення та зареєструвати право власності на об`єкт будівництва.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним по 1/2 частці у праві власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53,4 м.кв., житловою площею 30,3 м.кв.; літній душ літ. «Ж»; вбиральня літ. «Ж1»; навіс літ. «к»; колонка питна №1; огорожа №2.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право забудовника подати від свого імені декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованих об`єктів на земельній ділянці відповідного цільового призначення та зареєструвати право власності на об`єкт будівництва - реконструкція житлового будинку літ. А-1, нове будівництво гаражу літ. «Е»; сараю літ. «З»; сараю літ. «з2»; сараю літ. «К»; гаражу літ. «К1»; сараю літ. «К2» за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.11.2025.

Позивачі: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ); ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області (, адреса: Полтавська область, Полтавський район, с. Терешки, вул. Шевченко, 1-А).

Третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України (, адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26).

Суддя О. В. Любчик