Справа №750/464/25
Провадження №2/751/1476/25
11 листопада 2025 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.
секретар судового засідання Курач В.С.
pозглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в приміщенні суду в місті Чернігові цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
26.05.2025 року на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова до суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») Федорюк І.І. (діє на підставі довіреності) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Заявою-договором №002/10914962-SP від 20.07.2021 року, що станом на 19.12.2024 року становить 107 479,12 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 39 985,36 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 67 493,76 грн. та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн.
Позов обгрунтований тим, що 20.07.2021 року ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету №493284 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку на видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». З 20.07.2021 року ОСОБА_1 є власником поточного рахунку у гривні, який відкритий до Заяви №493284 з номером Кредитного договору №002/10914962-SP (надалі-Кредитний договір). Відповідно до Заяви-договору позивач надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту до 100 000,00 грн, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, на споживчі потреби, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 0,01 %. Зазначає, що Банк виконав умови договору надав відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту у сумі 40 000,00 грн на умовах установлених Кредитним договором. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконує і станом на 19.12.2024 року виникла заборгованість в розмірі 107 479,12 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 39 985,36 грн; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 67 493,76 грн. Посилається, що Банк направляв відповідачу Повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість не погашена.
Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 15, 16, 525-527, 530, 543, 550, 552-554, 610-612, 624, 625, 629, 631, 1048-1054 ЦК України.
Ухвалою суду від 02.06.2025 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Позивач в судове засідання не викликався. В позовній заяві представник АТ «Універсал Банк» просить розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та розглядати справу без участі представника позивача, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, з дотриманням вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 та ч. 4, 10 ст. 130 ЦПК України.
Більш того, Великою Палатою Верховного Суду України у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.
11.11.2025 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Судом встановлено, що 20.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяви №493284 про приєднання до частин 1, 2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». (а.с.8 на зв.стор., 9-10)
За умовами кредитування банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 та встановив Ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 грн), а саме надано кредитні кошти в сумі 40 000,00 грн, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту споживчий кредит.
До позовної заяви позивач додав витяг з Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Наповнення, Тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, які затверджено засіданням Тарифного комітету АТ «ТАСКОМБАНК» Протокол № 34-1 та введені в дію з 14.06.2021 року. (а.с. 19-22, 24-28)
Відповідно до п. 8.1 Публічної пропозиції клієнт підписанням заяви-анкети або заяви про приєднання до частини 2 публічної пропозиції приймає в повному обсязі умови публічної пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо кредитування рахунку та приймає (підписує) паспорт споживчого кредиту. При цьому сторони погоджуються, що умови договору в частині кредитування рахунку, які приймає клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі загальний ліміт кредитування рахунку, в межах якого відповідно до умов договору банком для клієнта встановлюється ліміт кредитування рахунку.
Згідно з п. 8.14 публічної пропозиції клієнт зобов`язаний сплачувати банку проценти не пізніше останнього робочого дня кожного календарного місяця за попередній місяць існування заборгованості за кредитом не пізніше дня такого повернення.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/10914962-SP від 20.07.2021 та виписки по особовому рахунку станом на 19.02.2025 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ТАСКОМБАНК» складає 107 479,12 гривні, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 39 985,36 грн, заборгованість за відсотками (в т.ч. прострочена) 67 493,76 грн (а.с. 29-31, 32-43).
Заява №493284 про приєднання до частин 1 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» була підписана власноручно ОСОБА_1 .
Заява №493284 про приєднання до частин 2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» була підписана ОСОБА_1 удосконаленим електронним підписом, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію.
Стаття 207 ЦК України вказує, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Щодо досягнення згоди сторонами щодо всіх істотних умов кредитного договору, суд зазначає наступне.
Надані позивачем витяг з Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Наповнення, Тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, що містять інформацію про істотні характеристики послуги з надання споживчого кредиту за продуктом «Картка Sportbank», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені договором.
Суд зауважує, що наданий витяг з Публічної пропозиції підпису позивальника не містить.
У Заяві-анкеті № 493284 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», що підписана відповідачем зазначені лише дані про особу позичальника, у ній не зазначено банківського продукту, який йому надається, а також відсутні істотні умови договору, а саме: не визначено проценту ставку за кредитом, її тип, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів.
Окремо, суд відмічає, що Розділ 8 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк містить положення щодо нарахування клієнту процентів, виходячи зі ставки, яка наведена в Паспорті споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту, з якого можна б було встановити ставку процентів, яка нараховується позивачем відповідачу, та яку відповідно сторони погодили при укладенні договору, суду не надано.
Матеріали справи не містять доказів того, що процентна ставка за встановленим кредитним лімітом становить саме 0,01%, і вона була погоджена сторонами.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17.
Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за відсотками в сумі 67 493,76 гривень.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Відповідно до довідки №604/47.7 від 08.01.2025 року ОСОБА_1 з 20.07.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-Анкети №493284 з номером Кредитного договору № 002/10914962-SP від 20.07.2021 року, № картки НОМЕР_2 відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.11).
Кредитні кошти ОСОБА_1 було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по рахунку. (а.с.32-43)
Наведена виписка по рахунку, згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.
Отже, АТ «ТАСКОМБАНК» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі і можливість відповідачу, розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Випискою по особовим рахункам кредитного договору № 002/10914962-SP підтверджено, що ОСОБА_1 користувався наданою йому кредитною карткою, знімав кошти, проводив розрахунок, здійснював погашення кредиту.
30.10.2024 року позивач звертався до відповідача з Повідомленням-вимогою №185643/70.2 про дострокове повернення кредиту (а.с.17), проте в добровільному порядку вимога не виконана, заборгованість не погашена.
Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи, що належних і допустимих доказів погодження між сторонами розміру відсотків за користування кредитними коштами позивачем не надано, ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, яка згідно розрахунку позивача складає 39 985,36 гривень.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1-2), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 901,20 грн (39 985,36 х 2422,40/107 479,12).
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 610, 611, 629, 1048 -1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Заявою-договором №002/10914962-SP від 20.07.2021 року у розмірі 39 985 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 36 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у розмірі 901 (дев`ятсот одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Новозаводським районним судом міста Чернігова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Повний текст рішення суду складений 11.11.2025 року.
Головуючий - суддя О. Г. Деркач