Справа № 461/8228/24 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/1036/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

09.10.2024 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 130 479,88 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позов позивач обґрунтовував тим, що 21.12.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Е09.00600.009183424, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 57000 грн зі сплатою 60% річних, інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав покладені на нього зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач належним чином не виконував передбачені договором кредиту обов`язки, внаслідок чого станом на 30.08.2024 року у нього виникла заборгованість в розмірі 109572,69 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 30.08.2024 року. Остання сплата за кредитним договором здійснена позичальником 31.10.2022 року. 09.07.2024 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 , будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Просив позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №Е09.00600.009183424 від 21.12.2021 року в сумі 130479,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 3028,00 грн судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що досудова вимога надіслана Банком позичальнику з порушенням умов кредитного договору, оскільки таку кредитор надіслав на адресу АДРЕСА_1 у той час, коли у кредитному договорі зазначена інша адреса позичальника. Надана Банком довідка-розрахунок не містить деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №Е09.00600.009183424 від 21.12.2021 року , у тому числі за простроченим відсотками, внаслідок чого неможливо встановити правильність такого розрахунку. Вважає, що суд з порушенням вимог процесуального закону долучив до матеріалів справи та врахував при прийнятті оскаржуваного рішення відповідь АТ «Ідея Банк» на поданий ним відзив, не переконавшись в отриманні такого іншими учасниками справи, чим порушив передбачені ст.ст. 179, 180 ЦПК України права відповідача.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

21.07.2025 року представник АТ «Ідея Банк» - Гук М.І. подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначила, що відповідач, достеменно знаючи, що порушив зобов`язання за кредитним договором, не виконав покладені на нього обов`язки, що і стало підставою для звернення АТ «Ідея Банк» до суду за захистом порушеного права. Просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У пункті 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень ст. 1049 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 21.12.2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Е09.00600.009183424, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 57000 грн зі сплатою 60% річних, з умовою повернення кредитних коштів, сплатою процентів та інших платежів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3. кредитного договору №Е09.00600.009183424, банком відкрито клієнту банківський рахунок та надано кредит у сумі 57 000 грн зі сплатою 60 % річних у строк на 36 місяців.

Згідно п. 1.12. кредитного договору № Е09.00600.009183424 клієнт має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитись від такого договору без пояснення причин, у тому числі після отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від укладеного договору, клієнт повідомляє кредитодавця у письмовій формі протягом 14 днів з дня укладення договору.

Згідно п. 1.12.1 кредитного договору № Е09.00600.009183424 у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.

Графіком щомісячних платежів, що є додатком № 1 до договору № Е09.00600.009183424 від 21.12.2021 року, передбачений щомісячний платіж на погашення кредитної заборгованості в розмірі 3343 грн, який позичальник зобов`язаний здійснювати 02 числа кожного місяця.

21 грудня 2021 року АТ «Ідея Банк» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти в розмірі 57 000 грн на підставі кредитного договору № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року, що підтверджується меморіальним ордером № 7790170.

Надавши позичальнику кошти в сумі, передбаченій кредитним договором, банк виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ «Ідея Банк» на ім`я ОСОБА_1 , позичальник сплачував кошти на погашення кредитної заборгованості, які зараховувалися банком на погашення заборгованості за основним боргом та процентами за користування кредитними коштами.

Однак, у подальшому, відповідач не виконував зобов`язання, передбачені договором кредиту, не проводив оплату заборгованості за основним боргом та процентами за користування кредитними коштами, останній платіж ним було здійснено 31.10.2022 року в розмірі 585 грн.

09.07.2024 року у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року банк надіслав ОСОБА_1 на адресу його зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

У вимозі про усунення порушень кредитних зобов`язань №12.4.2/Е09.00600.009183424 від 09 липня 2024 року зазначено, що станом на 09 липня 2024 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 130479,88 грн, яка складається з заборгованості за строковим основним боргом в розмірі 27857,21 грн, заборгованості за простроченим основним боргом в розмірі 25701,59 грн, заборгованості за простроченими процентами в розмірі 60196,84 грн, заборгованості за строковими процентами в розмірі 16724,24 грн.

З долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року вбачається, що станом на 30.08.2024 року така становить 130479,88 грн, з яких 53558,80 грн - прострочений борг, 76921,08 грн - прострочені проценти.

Задовольняючи позов Акціонерного товариства «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 користувався коштами, які банк надав йому у кредит, однак не повернув їх, порушивши умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку в сумі 130479,88 грн, розмір якої підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, наданою позивачем (а.с. 74).При цьому, відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав жодних належних та допустимих доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої або наявність заборгованості в іншому розмірі. Крім того, суд врахував, що кредитний договір № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року відповідачем не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним і підлягає виконанню його сторонами.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає встановленим обставинам та зібраним у справі доказам.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідач (апелянт), заперечуючи розмір заборгованості, не спростував правильність наданого банком розрахунку, а згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги про порушення Банком п. 3.16 договору № Е09.00600.009183424 від 12.12.2021 року, згідно якого усе листування щодо договору позичальник просив надсилати за адресою АДРЕСА_2 , правильність висновків суду першої інстанції про підставність пред`явлених кредитором вимог не спростовують, оскільки не означають відсутність порушення його прав позичальником внаслідок неналежного виконання останнім покладених на нього зобов`язань, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 14 листопада 2025 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра