КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючого-судді Поліщук Н.В., суддів Желепи О.В., Соколової В.В., вирішуючи питання про прийняття відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною апеляційною скаргою.

22 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду через систему Електронний суд представником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ? Дергуновою А.В. подано відзив на апеляційну скаргу. На підтвердження повноважень представника діяти в інтересах ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» долучено скан-копію довіреності від 05 грудня 2024 року.

Дослідивши відзив на апеляційну скаргу та додані до нього документи, апеляційний суд робить висновок про повернення поданого відзиву з таких підстав.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ЦПК України).

Згідно частини 1 статті 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Загальні вимоги до відзиву викладені в статті 178 ЦПК України. Так, відзив підписується відповідачем або його представником. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача.

Відповідно до частин 1, 3 статті 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно частин 1, 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Ця справа не є трудовим спором та не відноситься до категорії малозначних справ з огляду на таке.

Позовну заяву подано в червні 2024 року. Сума позовних вимог, заявлена до стягнення, становить 92 134,16 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

Станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом діяв ЦПК України зі змінами та доповненнями у редакції від 27 квітня 2024 року.

Для цілей Цивільного процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста (100) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини 6 статті 19 ЦПК України в редакції від 27.04.2024 року), що станом на дату подання позову становить 302 800,00 грн, отже, ця справа у розумінні ЦПК України в редакції від 27 квітня 2024 року є малозначною.

Проте, 19 червня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» від 19 червня 2024 року №3831-IX, який набрав чинності 19 липня 2024 року.

Законом України №3831-IX внесено до ЦПК України, зокрема до статті 19 Кодексу, а саме пункт 1 частини 6 цієї статті викладено у такій редакції: «Для цілей Цивільного процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти (30) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Прикінцевими положеннями Закону України №3831-IX передбачено, що цей Закон набирає чинностіз дня, наступного за днем його опублікування. Установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тобто, апеляційній скарги, подані після набрання чинності Законом України №3831-IX, а саме після 19 липня 2024 року, розглядаються в порядку, визначеному ЦПК України із змінами згідно Закону України №3831-IX.

Оскільки апеляційна скарга у цій справі подана в червні 2025 року, до такої застосовуються внесенні Законом України №3831-IX до ЦПК України зміни, відтак станом на дату звернення до суду із цієї апеляційною скаргою справа №759/12221/24 не є малозначною, оскільки ціна позову у цій справі перевищує тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у рік звернення до суду із позовом (90 840,00 грн).

Відповідно до підпункту 18 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами з 1 січня 2018 року. Законом можуть щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Враховуючи те, що провадження у цій справі було розпочате після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, тому представництво сторін у апеляційному суді має здійснюватися адвокатами.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до ЦПК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що "юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені" та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону убачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку, передбачених статтею 43 ЦПК України процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що законодавцем визначено два варіанти процесуального представництва юридичної особи у судовій справі: (1) самостійна участь у справі або самопредставництво - участь у судовому процесі через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення та (2) участь через представника - адвоката, уповноваженого на підставі довіреності чи ордеру, виданих на підставі договору про надання правової допомоги, за певними виключеннями.

За наведених обставин, представництво ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в суді апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатом, або іншою уповноваженою в порядку самопредставництва юридичної особи.

Перевіряючи повноваження представника позивача - Дергунової Анни Вячеславівни, апеляційний суд вказує на таке.

Матеріали справи не містять документів, які підтверджують право Дергунової А.В. на заняття адвокатською діяльністю.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості щодо Дергунової Анни Вячеславівни.

На підтвердження повноважень представника позивача долучено скан-копію довіреності від 05 грудня 2024 року, дійсної до 31 грудня 2025 року, проте такий документ не відповідає вимогам чинного законодавства щодо підтвердження права представництва ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в суді апеляційної інстанції.

За приписами частини 2 статті 174 ЦПК України відзив є заявою по суті справи.

Згідно частини 8 статті 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені статтею 183 ЦПК України. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинна містити інші відомості , що вимагаються цим Кодексом (пункт 7 частини 1 цієї статті).

За приписом частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на те, відзив подано особою, яка не має повноважень на представництво ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в суді апеляційної інстанції, отже відзив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», поданий Дергуновою А.В. на апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2025 року, слід повернути.

Керуючись статтею 43, 58, 60, 62, 178, 183, 360 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року повернути особі, яка її подала, без розгляду.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова