Справа № 950/2274/25
Номер провадження 2/950/818/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

04 листопада 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання - Сивоконь А.І.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за позовом ОСОБА_2 до Лебединської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка через свого представника звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 036139 від 02.04.1996 та визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не отримала свідоцтва про право на спадщину та безпосередньо після смерті батька ОСОБА_5 , який за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки: площею 3,6902 га з кадастровим номером :06:002:0181; площею 0,4771 га з кадастровим номером :06:002:0539, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначення, які розташовані на території колишньої Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади).

Вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, зокрема, на вищевказані земельні ділянки, які належали їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 036139. Спадщину після смерті останньої прийняв її сина, ОСОБА_5 , батько позивачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті останнього разом з ним проживала вона та його дружина ОСОБА_4 , яка свою чергу є матір`ю позивачки, і у зв`язку зі спільним проживанням на час смерті спадкодавця вони вважаються такими, що прийняли його спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої позивачка прийняла спадщину, так як постійно проживала на час її смерті разом з нею. Таким чином ОСОБА_2 вважає, що вона має право на спірні земельні ділянки та бажає їх оформити як спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 та матері - ОСОБА_4 , але не може цього зробити у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на землю, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 036139 від 02.04.1996, який свого часу був виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в наданій заяві при прийнятті рішення поклався на розсуд суду, просив його ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства, справу - розглянути без його участі.

Заслухавши доводи представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кулики Лебединського району Сумської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

02.04.1996 на ім`я останньої, як члена КСП Агрофірма «Руно», було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №036139 (а.с. 12), у відповідності з яким їй передано право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Агрофірма «Руно» розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до довідки (а.с. 13) встановлено, що в подальшому відповідні земельні ділянки були виділені в натурі, визначені їх площі та присвоєні кадастрові номери, а саме: площею 3,6902 га з кадастровим номером :06:002:0181 - рілля; площею 0,4771 га з кадастровим номером :06:002:0539 - сіножаті. Цільове призначення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Місцем їх розташування є колишня Курганська сільська рада Лебединського району Сумської області (нині Лебединська міська територіальна громада).

Зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на зазначене майно, яку прийняв її сина ОСОБА_5 , але за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину та ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (а.с. 16).

Факт прийняття ним спадщини ОСОБА_3 доводиться довідкою старости Курганського старостинського округу Сумської області виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області (а.с. 14), якою встановлено, що на час смерті матері він проживав разом з нею за адресою: Сумська область Сумський район с. Кулики.

Після смерті останнього спадщину прийняли його донька - ОСОБА_2 та дружина - ОСОБА_4 , яка спадщину чоловіка також не оформила документально та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Позивачка у своєму позові вказує, що має право земельні ділянки площею 3,6902 га з кадастровим номером :06:002:0181 рілля та площею 0,4771 га з кадастровим номером :06:002:0539 сіножаті, що належали її бабі ОСОБА_3 , які після її смерті прийняв як спадщину ОСОБА_5 , а в подальшому прийняла вона та ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим вона бажає оформити дану спадщину, але, звернувшись до Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_4 та після смерті батька ОСОБА_5 , отримала відмову, мотивовану відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №036139 від 02.04.1996.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 524 Цивільного кодексу УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог ст. ст. 325, 328, 1216, 1217, 1222 1223 ЦК України фізичні особи можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом і мають право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, а спадкоємці мають право прийняти спадщину. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення, суд враховує, що факт належності ОСОБА_3 сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ № 036139 від 02.04.1996 підтверджується копією самого сертифікату, наявною в матеріалах справи (а.с. 12), яка сумніву у суду не викликає, а також довідкою ФОП ОСОБА_6 (а.с. 13), якою підтверджується, що спірні земельні ділянки належали ОСОБА_3 на підставі зазначеного сертифікату.

Також даний факт жодним чином не оспорюється та визнається самою міською радою, представник якої в поданій заяві проти позову ОСОБА_2 не заперечив, а тому він підлягає встановленню.

Стосовно визнання права власності на спірне майно, суд зважає на те, що на день смерті ОСОБА_3 її син ОСОБА_5 проживав разом з нею, а тому він прийняв спадщину матері, хоча її документально не оформив. В подальшому його спадщину прийняли дружина померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та сама ОСОБА_2 , позивачка по справі, як його донька.

Тому вимога останньої про визнання за нею в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_4 права власності на земельні ділянки площею 3,6902 га з кадастровим номером :06:002:0181 та площею 0,4771 га з кадастровим номером :06:002:0539 для ведення товарного сільськогосподарського призначення, що розташовані на території колишньої Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади) також є обґрунтованою.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спірні земельні ділянки підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 325, 328, 1216, 1222 1223 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифікату на право на земельну частку (пай) серія СМ №036139 від 02.04.1996, зареєстрованого 03.04.1996 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 639.

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: 42200, Сумська область Сумський район, с. Кулики, РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не отримала свідоцтва про право на спадщину та безпосередньо після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і який за життя прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки: площею 3,6902га з кадастровим номером :06:002:0181; площею 0,4771га з кадастровим номером :06:002:0539 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначення, що розташовані на території колишньої Курганської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині Лебединської міської територіальної громади).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО