С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 4-с/760/19/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

20 листопада 2025 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

розглянув матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова О.А. про закінчення виконавчого провадження, боржник - ОСОБА_1 (померла).

ІІ. Описова частина

30 жовтня 2023 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 , як стягувача у виконавчому провадженні, на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова О.А. від 28.12.2020 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.

Свої вимоги Скаржник мотивує тим, що 23 червня 2011 року Солом`янським районним судом міста Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальної шкоди в розмірі 2 774 961,27 грн. На виконання цього рішення було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

Після смерті боржника 18 квітня 2016 року провадження спочатку закінчували, потім відновлювали на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2017.

28 грудня 2020 року старший державний виконавець Єрмакова О.А., посилаючись на пункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та на відсутність спадкової справи за даними 16-ї Київської державної нотаріальної контори, вдруге винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.

Про існування вказаної постанови від 28.12.2020, як зазначає представника Стягувача, Військова частина НОМЕР_1 дізналася лише 25 жовтня 2023 року з листа Дарницького ВДВС м. Києва.

Скаржник вважає постанову незаконною, оскільки зобов`язання щодо відшкодування матеріальної шкоди державі допускає правонаступництво, а тому замість закінчення провадження державний виконавець повинен був його зупинити та вжити заходів до встановлення спадкоємців і заміни сторони.

До скарги представником ВЧ НОМЕР_1 додано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, з якої вбачається, що спадкову справу № 12/2016 після смерті ОСОБА_1 заведено приватним нотаріусом Трач І.С., що підтверджує позицію щодо безпідставності закриття виконавчого провадження.

У зв`язку з цим Військова частина НОМЕР_1 просить поновити строк на оскарження постанови від 28.12.2020 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3, визнати цю постанову незаконною та скасувати її.

Ухвалою від 20 лютого 2024 року суд витребував у Дарницького відділу державної виконавчої служби копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_3. Після неодноразових запитів суду копія матеріалів виконавчого провадження надійшла до суду лише 30 червня 2025 року.

Представник Скаржника та представник заінтересованої особи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення не подавали.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено такі обставини, що мають значення для вирішення скарги.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 448 ЦПК України скарга на рішення державного виконавця подається у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Оскільки Стягувач дізнався про оскаржувану постанову лише 25 жовтня 2023 року, а скаргу подав 30 жовтня 2023 року, суд вважає що Стягувачем строк оскарження не пропущений.

За змістом пункту 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець закінчує виконавче провадження у разі смерті боржника - фізичної особи, якщо встановлені судом правовідносини не допускають правонаступництва.

Натомість пункт 1 частини першої статті 37 цього ж Закону зобов`язує виконавця зупинити виконавче провадження повністю у разі смерті боржника, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2011 року з ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду, завдану державі неналежним виконанням службових обов`язків. Таке майнове зобов`язання не є нерозривно пов`язаним з особою боржника і входить до складу спадщини.

Стаття 1218 Цивільного кодексу України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина перша статті 1219 Цивільного кодексу України містить вичерпний перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Зобов`язання відшкодувати майнову шкоду, завдану державі, до цього переліку не належить.

Більше того, стаття 1282 Цивільного кодексу України прямо передбачає, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Отже, правовідносини у цьому виконавчому провадженні допускають правонаступництво.

Всупереч зазначеним нормам, державний виконавець 28 грудня 2020 року закінчив провадження, посилаючись на відповідь нотаріальної контори про відсутність спадкової справи. При цьому виконавець не перевірив відомості Єдиного спадкового реєстру і не направив запити іншим нотаріусам чи до Спадкового реєстру, хоча мав таке повноваження згідно з пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів скарги та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкову справу № 12/2016 після смерті ОСОБА_1 все ж було заведено 30 серпня 2016 року приватним нотаріусом Трач Іриною Станіславівною.

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження від 28 грудня 2020 року винесена передчасно, за відсутності достатніх підстав та з порушенням вимог статей 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 37, 39, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмакова О.А. від 28.12.2020 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.

2.Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту.

Суддя: