ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 223/53/15-ц

провадження № 61-11711св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС»,

заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний виконавець Григорчук Павло Василович, Вугледарський відділ державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» на ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року, постановлену під головуванням судді Книш О. В., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів Агєєва О. В., Космачевської Т. В., Триполець В. О.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

2. Мотивувало тим, що 05 червня 2015 року Вугледарський міський суд Донецької області заочним рішенням стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») заборгованість у розмірі 317 721,06 грн, судовий збір на суму 3 177,21 грн та судові витрати, пов`язані з публікацією у пресі, на суму 420 грн.

3. На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи № 223/53/15.

4. На примусовому виконанні у приватного виконавця Григорчука П. В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 від 10 вересня 2019 року щодо виконання виконавчого листа № 223/53/15.

5. У Вугледарському відділі державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 49718302 від 25 грудня 2015 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 223/53/15, виданого Вугледарським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 317 721,06 грн, судовий збір у розмірі 3 177,21 грн, судові витрати, пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачів на суму 420 грн.

6. 11 квітня 2024 року АТ «ПУМБ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали Договір відступлення прав вимоги (цесії) №1, на підставі якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №289/08А від 23 вересня 2008 року, укладеним між банком та ОСОБА_1 . Таким чином, всі права кредитора за вказаним договором належать ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

7. В зв`язку з тим, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» стало правонаступником у виконавчих провадженнях, то просило суд замінити стягувача у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів № 223/53/15, виданих Вугледарським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 317 721,06 грн, судового збору на суму 3 177,21 грн та судових витрат, пов`язаних з публікацією у пресі на суму 420 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

8. Ухвалою від 03 червня 2025 року Чечелівський районний суд м. Дніпра заяву задовольнив частково. Замінив стягувача у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, відкритому на підставі виконавчого листа № 223/53/15, виданого Вугледарським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ (правонаступником якого є АТ «ПУМБ») заборгованості за кредитним договором у розмірі 317 721,06 грн, сплачений судовий збір у розмірі 3 177,21 грн, судові витрати, пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачів на суму 420 грн, з АТ «ПУМБ» на ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС». Відмовив у задоволенні іншої частини вимог заяви.

9. Постановою від 03 вересня 2025 року Дніпровський апеляційний суд залишив без змін ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

10. 10 вересня 2025 року ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» за допомогою засобів поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі.

11. Мотивує тим, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норму процесуального права, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про те, що до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» не перейшло право вимоги до поручителя ОСОБА_2 (абзац другий частини другої статті 389 ЦПК України).

12. Заявник наполягає на тому, що укладений між АТ «ПУМБ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» договір відступлення права вимоги (цесії) за кредитними договорами включає в себе також вимоги за договорами поруки, оскільки сторони у договорі про відступлення права вимоги не передбачали оформлення окремо укладеного договору або реєстру відступлення прав вимоги стосовно договорів порук.

Доводи інших учасників справи

13. Правом на подання відзиву інші учасники справи не скористалися.

Провадження у суді касаційної інстанції

14. Ухвалою від 30 вересня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції.

15. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права (абзац другий частини другої статті 389 ЦПК України).

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

16. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що заочним рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 05 червня 2015 року, що набрало законної сили 12 жовтня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 317 721,06 грн, сплачений судовий збір у сумі 3 177,21 грн, витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів на суму 420 грн.

17. На примусове виконання зазначеного рішення Вугледарський міський суд Донецької області 15 жовтня 2015 року видав виконавчий лист №223/53/15-ц.

18. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П. В. від 10 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 223/53/15-ц, виданого 15 жовтня 2015 року Вугледарським міським судом Донецької області, у якому боржником є ОСОБА_1 .

19. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2025 року у цивільній справі № 223/53/15-ц видано приватному виконавцю Григорчуку П. В. дублікат виконавчого листа на примусове виконання рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 05 червня 2015 року про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ».

20. 11 квітня 2024 року АТ «ПУМБ» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали договір відступлення прав вимоги (цесії) №1, відповідно до якого АТ «ПУМБ» зобов`язувався відступити, а ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - прийняти у повному обсязі права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі боржників.

21. Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору відступлення прав вимоги (цесії) № 1 від 11 квітня 2024 року позичальником за кредитним договором № 289/08А зазначено ОСОБА_1 .

22. Відповідно до результату пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень виконавче провадження № НОМЕР_1,у якому боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - АТ «ПУМБ», на час розгляду заяви перебуває на примусовому виконанні.

23. Згідно з результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень виконавче провадження № 49718302, у якому боржником є ОСОБА_2 та стягувачем - ПАТ «ПУМБ», станом на час розгляду заяви перебуває на примусовому виконанні.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, якими керується суд при прийнятті постанови

24. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

25. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

26. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

28. Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

29. Касаційна скарга містить доводи стосовно незгоди заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в частині відмови у заміні стягувача стосовно боржника ОСОБА_2 , а отже в іншій частині колегія суддів оцінку оскаржуваним рішенням не надає.

30. Перевіривши доводи касаційної скарги з підстав та у межах касаційного оскарження, колегія суддів дійшла такого висновку.

31. Задовольняючи частково заяву ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, керувався тим, що заявник не надав достатні докази для підтвердження факту переходу права вимоги за договором поруки, боржником за яким є ОСОБА_2 , в зв`язку з чим визнав доведеним факт переходу права вимоги виключно за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 .

32. Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на таке.

33. Спірне питання правозастосування, порушене в касаційній скарзі, стосується правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права під час вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі.

34. Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

35. Підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою.

36. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 73 постанови від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21, відступленням права вимоги (цесією) є сам факт заміни особи в зобов`язанні. Цесія є не окремим самостійним договором, а правовим наслідком укладення договору про відступлення права вимоги.

37. У цій же постанові Верховний Суд наголошував на тому, що недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України. Недійсність переданої вимоги, про яку йдеться в статті 519 ЦК України, не можна ототожнювати з недійсністю правочину, а законодавець не пов`язує питання дійсності / недійсності правочину про заміну кредитора з дійсністю вимоги, яка передається новому кредитору (пункти 92, 96 постанови у справі № 910/19199/21).

38. У пункті 132 постанови від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

39. Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

40. На відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.

41. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

42. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).

43. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається лише у двох випадках:

- коли недійсність правочину прямо визначена імперативним приписом закону (у разі його нікчемності);

- якщо правочин оспорений у судовому порядку та визнаний недійсним на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

44. В інших випадках діє презумпція правомірності правочину, а також застосовується принцип його тлумачення favor contractus, за змістом якого всі сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) суд повинен тлумачити на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

45. У постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 Верховний Суд виклав правовий висновок те, що суд має вирішувати питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, якщо немає обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, з огляду на принцип правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих на обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

46. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 підтримала зазначений висновок та наголосила на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

47. Суди також зобов`язані враховувати вимогу частини третьої статті 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

48. Згідно зі змістом статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

49. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.

50. Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).

51. За загальним правилом, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 515 ЦК України).

52. Отже, під час вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі суд також повинен дослідити, чи не встановлено законом або договором заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.

53. Крім окреслених вище питань, суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

54. Також суд має дослідити, чи має стягувач (його правонаступник) реальну можливість звернути виконавчий документ до виконання з огляду на встановлені законом строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, про що Велика Палата Верховного Суду детально зазначала у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

55. Такий порядок правозастосування узгоджується також з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20.

56. Отже, перехід процесуальних прав і обов`язків у справі, виконавчому провадженні до процесуального правонаступника безпосередньо залежить від переходу до нього матеріальних прав та обов`язків, зокрема права вимоги у зобов`язанні внаслідок його відступлення.

57. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

58. Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

59. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

60. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

61. Вказані норми не встановлюють імперативної вимоги щодо передання первісним кредитором новому кредитору оригіналів первинних документів як умови переходу права вимоги, отже, і наявності оригіналів цих документів у нового кредитора. Передання таких документів має на меті перевірку існування у первісного кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків.

62. Обставина непередання новому кредитору документів, які засвідчують права, що передаються, створює певні ризики для нового кредитора, пов`язані з невиконанням боржником своїх зобов`язань на користь саме нового кредитора. Однак відсутність передання новому кредитору таких документів не може вказувати на відсутність передання права вимоги взагалі.

63. Водночас вимога щодо надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні відповідно до статті 517 ЦК України не є тотожною до вимоги щодо надання до суду доказів відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до боржника для здійснення заміни кредитора у справі (процесуального правонаступництва). Зазначені вимоги випливають із різних правових підстав на не є взаємозалежними.

64. Отже, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора.

65. У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

66. Отже, суди беруть до уваги належні, допустимі і достовірні докази, сформовані в процесі відступлення права вимоги, що містять дані за кредитним договором, прав кредитора за якими набуває новий кредитор.

67. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12.

68. В частинах першій та другій статті 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

69. Суд першої інстанції встановив, що новий кредитор надав до суду договір відступлення права вимоги від 11 квітня 2024 року та реєстр боржників № 1, боржником в якому зазначена лише ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 вересня 2008 року № 289/08А. Водночас, кредитор не надав доказів передання права вимоги за договором поруки № 289/08А від 23 вересня 2008 року, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 .

70. Ненадання доказів відступлення права вимоги за договором поруки унеможливлює надання судами першої та апеляційної інстанцій надати оцінку чинності права вимоги за договором, оскільки процесуальний закон унеможливлює здійснювати заміну кредитора правонаступником на підставі припущень.

71. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження стосовно поручителя ОСОБА_2 .

72. Таке застосування норми права під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 серпня 2019 року у справі № 369/10958/15, від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012, від 15 квітня 2024 року у справі № 2221/2373/12, від 02 жовтня 2024 року у справі № 172/209/24.

73. Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують та зводяться до надання суб`єктивної оцінки обставинам та доказам у справі, оскільки заявник не погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо недостатності умов договору відступлення прав вимоги та реєстру боржників, вважаючи, що у разі надання доказів відступлення права вимоги стосовно боржника за кредитним договором відступлення права вимоги за договором поруки з огляду на примітку у договорі відступлення права вимоги відбувається на безумовній основі. Однак колегія суддів відхиляє такі доводи з мотивів унеможливлення у такий спосіб перевірки судами чинності права вимоги за договором поруки, яке передавалося новому кредитору.

74. Також колегія суддів надає оцінку тому, що незважаючи на висновок місцевого суду про неможливість заміни стягувача у справі за умови ненадання новим кредитором доказів передання права вимоги за договором поруки, такі докази не долучалися ні до апеляційної скарги, ні до касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

75. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

76. З огляду на вказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростували.

Щодо судових витрат

77. Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд за результатами касаційного перегляду залишив оскаржувані судові рішення без змін, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,.

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» залишити без задоволення.

Ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпра від 03 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров