Справа № 202/1600/25
Провадження № 2/204/3270/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді Чапали Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Азарян Б.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю із Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 ., відповідно до якої позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.11.2011 року у розмірі 33086,4 грн., що складається з 28000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5086,40 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також понесених судових витрат у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б/н від 03.11.2011 року та приєднався до Умов і правил надання банківських послуг у тій редакції, яка діяла на момент підписання заяви. Заяву про приєднання до Умов та Правил відповідач підписав власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ №151 від 13.12.2019 року «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».На підставі підписаної анкети-заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 07/15, тип «Універсальна». В подальшому відповідач отримав додаткові кредитні картки: № НОМЕР_2 , строк дії 08/19, тип «Універсальна», та № НОМЕР_3 , строк дії 01/22, тип «Універсальна». Факт отримання платіжних інструментів та користування ними підтверджується випискою по рахунку та довідками, що надані до матеріалів позову.Відповідач активно користувався встановленим кредитним лімітом, здійснював операції по рахунку, частково погашав заборгованість та сплачував відсотки відповідно до умов договору, що свідчить про фактичне прийняття та виконання умов кредитного договору. Однак у подальшому Відповідач припинив своєчасно надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, передбаченими договором.Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач свої зобов`язання перед Банком не виконав, незважаючи на вимогу ст. 629 ЦК України про обов`язковість договору для сторін.У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням часткових платежів, станом на 14.01.2025 року загальна сума заборгованості становить 33 086,40 грн.У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та стягненням заборгованості.

Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З урахуванням вимог ст.ст. 19, 274, 276, 277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг № б/н від 03.11.2011 р. та приєднався до зазначених умов саме в тій редакції, що діяли на дату підписання та були розміщені на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

Відповідач отримав кредитну картку, після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, на підтвердження чого позивачем надано Виписку за договором № б/н за період за період з 03.11.2011-15.01.2025 з якої вбачається що за відповідачем обліковувались картки зі встановленим кредитним лімітом, якими відповідач користувався протягом декількох років, а саме картка № НОМЕР_1 , строк дії 07/15, тип «Універсальна», картка № НОМЕР_2 , строк дії 08/19, тип «Універсальна», та картка № НОМЕР_3 , строк дії 01/22, тип «Універсальна».

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, які підписав відповідач 19.01.2022 позивачем та відповідачем були погоджені такі умови кредитування: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювана кредитна лінія до 200000 грн для карт «Універсальна», та 200000 грн для карт «Універсальна Gold» (п.1.2. Договору); тип кредитної карти - Картка «Універсальна», «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт Універсальна, 40,8% для карт «Універсальна GOLD» (п.1.3 Договору).

Окрім того, паспортом споживчого кредиту, який відповідач підписав 19.01.2022 сторони погодили нарахування відсотків від суми неповернутого в строк кредиту, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України за домовленістю сторін, були встановлені відносно простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0%.

Відповідач скористався кредитними коштами встановленого кредитного ліміту, однак не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 14.01.2025 року становить 33086,4 грн., яка складається з 28000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 5086,40 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Вказаний розрахунок не спростований відповідачем належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, позивач, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується копією розрахунку заборгованості за договором, який надано позивачем у матеріали справи.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом.

Враховуючи викладене вище, позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 33086,4 грн. підлягає задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.11.2011 року у розмірі 33086,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі у розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд.1Д, м. Київ, 01001)

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 20.11.2025.

Суддя