Справа № 750/7990/25
Провадження № 2/750/2309/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2025 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
суддіСупруна О.П.
з участюпредставника позивача адвоката Главацького Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/7990/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
12.06.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Главацького Ю.А. засобами поштового зв`язку звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, у якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 по цивільній справі № 750/864/17, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Автоматизованою системою документообігу суду справа розподілена для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова
Суддя Логвіна Т.В. ухвалою від 16.06.2025 прийняла позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрила провадження у справі.
07.08.2025 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 № 1654/0/15-25.
На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.08.2025 № 6 справа передана до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025 дану справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П.
Суддя Супрун О.П. ухвалою від 15.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 15.10.2025; витребував у Державної прикордонної служби України інформацію про дати та місце перетину державного кордону України ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по вересень 2025 року.
15.10.2025 розгляд справи відкладено на 20.11.2025, у зв`язку з клопотанням представника позивача.
У судовому засіданні 20.11.2025 представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомили, відповідач відзиву не подав.
За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 ЦПК України.
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Деснянський районний суд м. Чернігова рішенням від 14.02.2017 у справі № 750/864/17 стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2017 та досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).
Позивач зазначає, що відповідачем сплачуються аліменти в недостатньому для забезпечення базових потреб дитини розмірі. Зауважує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на утримання доньки значно зросли, що пов`язано, зокрема з початком її навчання в школі. Відповідач наразі перебуває та працює за кордоном, крім того має додатковий дохід від здачі в оренду земельної ділянки, а тому він має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі.
Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.
Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Належить вважати, що законодавцем при констатації у вказаній частині статті «спосіб аліментів… змінюється…» вказано на необхідність, а не можливість здійснення зміни способу аліментів і це безальтернативне твердження вказує, також, і те, що обставини, перевірка яких передбачена при застосуванні ст. 192 СК України, у даному випадку значення не мають. Мають значення фактично згадані загальні обставини, які перевіряються судом при вирішенні питання про стягнення аліментів. Фактично судом вирішується питання про стягнення аліментів новим способом, тобто у новій формі, з перевіркою обставин, що мають значення на час розгляду справи без перевірки обставин, що мали значення в минулому. Тобто спосіб стягнення аліментів встановлюється по новому з перевіркою нових, існуючих обставин.
Окрім цього, право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від: 10.10.2019 у справі
У частині третій статті 181 СК України законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.
Із вказаної норми закону, також, убачається, що він не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення аліментів.
За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Як убачається з положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня для дітей віком від 6 до 18 років прожитковий мінімум становить 3 196 гривень.
Відповідно до вимог частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини перші статей 77, 79, 80 ЦПК України).
Під час судового розгляду позивач не довела належними та допустимими доказами факту роботи відповідача за кордоном та отримання ним доходу, який би дозволяв стверджувати про можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі, так само як і витрат, що перевищують його заробіток (дохід). Факт здачі відповідачем в оренду земельної ділянки на основі договору оренди землі з ПрАТ «Чернігівське підприємство» за ціною в 5 727,58 грн на рік аж ніяк не свідчить про таку можливість.
Таким чином, ураховуючи встановлені обставини справи, положення статті 182 СК України, у тому числі про мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн, оскільки позивач під час розгляду справи не довела необхідність у стягненні аліментів у більшому розмірі та матеріальну можливість відповідача таку допомогу надавати.
При цьому, правових підстав для стягнення аліментів із дня пред`явлення позову після зміни способу їх стягнення положення сімейного законодавства України не містять, а тому в цій частині позову суд відмовляє.
Також, згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог (35%).
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354, 430 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2017 у справі № 750/864/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн 00 коп. (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) щомісяця з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
423 грн 92 коп. (чотириста двадцять три гривні 92 копійки) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя