Справа № 390/102/25
Провадження № 2/390/50/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" листопада 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі Петренко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Представник ТОВ «ФК «Процент» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 29 лютого 2024 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №7983, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000 гривень 00 копійок, строком на 365 днів до 28.02.2025, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Відповідачка неналежним чином виконувала грошові зобов`язання та станом на 05.12.2024 має заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам в розмірі 35 000 гривень за період з 29.02.2024 по 05.12.2024, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 %річних). ОСОБА_1 ухиляється від добровільного виконання грошових зобов`язань, тому ТОВ «ФК «Процент» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором №7983 від 29 лютого 2024 року в розмірі 35 000 грн.

Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову

Ухвалою суду провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, чи були відкриті у вказаній банківській установі рахунки для обслуговування ОСОБА_1 за період з 29.02.2024 по 05.03.2024 та які саме; інформацію про належність відповідачу банківської картки НОМЕР_1 ; інформацію про перерахування грошових коштів на рахунок, відкритий для обслуговування ОСОБА_1 за цей період від ТОВ «ФК «Процент», а також виписку про рух грошових коштів по банківській картці НОМЕР_1 за вищевказаний період.

В позовній заяві позивач просить розгляд справи провести за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд, яке отримано відповідачкою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачка відзив на позов до суду не надіслала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталася.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

29 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №7983, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в розмірі 5 000 гривень 00 копійок, строком на 365 днів. Також сторони домовились про те, що за користування кредитними коштами нараховується стандартна процентна ставка в розмірі 2,5% в день, річна процентна ставка 912,5%.

ТОВ «ФК «Процент» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000 гривень 00 копійок, що підтверджується копією квитанції №754060372 від 29 лютого 2024 року, листом АТ КБ «ПриватБанк» від 22 квітня 2025 року та випискою по картці відповідача.

В свою чергу відповідачка не виконала належним чином умови договору № 7983 від 29.02.2024 та станом на 05.12.2024 має заборгованість в розмірі 40 000 грн, з яких 5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 35 000 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості (щоденні нарахування і погашення).

Разом з цим, позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 29.02.2024 по 05.12.2024 та не вимагає і не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту, відповідно до п.2.1.2, 2.1.6, 4.7 кредитного договору, ч.2 ст.1050 ЦК України, ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування».

Норми права, якими керується суд при вирішенні спору

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 не подала докази на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за кредитним договором №7983 від 29 лютого 2024 року та станом на 05.12.2024 має заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам в розмірі 35 000 гривень за період з 29.02.2024 по 05.12.2024, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 %річних), що підтверджується розрахунком заборгованості. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 хоча б частково повернула означений борг позивачу.

З огляду на це, суд виснує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Процент» належить стягнути борг за кредитним договором №7983 від 29 лютого 2024 року в розмірі 35 000 грн.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «ФК «Процент» сплатило судовий збір в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 13 січня 2025 року. Пред`явлений позов задоволений повністю.

Таким чином з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що стягненню підлягають витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн, виходячи з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по цій справі, а саме: договір про надання юридичних послуг №03/06/2024 від 03 червня 2024 року, укладеного між позивачем та адвокатом Руденком К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №7 від 27.11.2024 до договору від 03 червня 2024 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №7 від 27 листопада 2024 року до договору № 03/06/2024, зі змісту яких вбачається, що адвокат Руденко К.В. надав позивачу послуги: підготовка позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та клопотання про витребування доказів, складання та напрвлення адвокатського запиту про витребування доказів, загальною вартістю 10 000 гривень 00 копійок. Цей спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 133, 139, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором №7983 від 29 лютого 2024 року по нарахованим та несплаченим процентам в розмірі 35 000 грн за період з 29.02.2024 по 05.12.2024, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5 %річних).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

В стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ПРОЦЕНТ», , юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела 4;

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Квітка