Справа № 177/3449/25
Провадження № 2-з/177/20/25
У Х В А Л А

Іменем України

19.11.2025 Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 , відповідачі: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

14.11.2025 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 , відповідачі: Національна академія аграрних наук України, Державне підприємство «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, про забезпечення позову до подання позовної заяви.

19.11.2025 надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, поданою до звернення до суду з позовом, в якій просив суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (, місцезнаходження: 48241, Чортківський р-н, Тернопільська область, місто Хоростків, вулиця Незалежності, будинок 19), в тому числі, щодо зміни його керівника ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначав, що наказом Національної академії аграрних наук України від 07.06.2023 №164-к ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України з 08 червня 2023 року до призначення директора у встановленому законом порядку. За період його роботи, а саме, з червня 2023 року по даний час від органу управління майном Національної академії аграрних наук України (далі НААН) жодних зауважень не надходило щодо неналежного чи неефективного керівництва Державним підприємством «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Подільське»), жодних дисциплінарних стягнень до нього також не застосовувалось. Більш того, щокварталу та щороку в.о. директора Невмержицьким В.І. подавалась фінансова звітність ДП «ДГ «Подільське» до НААН, питань чи зауважень до якої в НААН за період 2023 - 2025 рр. не виникало. Натомість, 05 листопада 2025 року на електронну адресу Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» надійшов лист Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України від 05.11.2025 №204/1, яким повідомлено про звільнення ОСОБА_1 05.11.2025 із займаної посади на підставі наказу Національної академії аграрних наук України від 31.10.2025 №381-ка відповідно до п.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України (за одноразове грубе порушення трудових обов`язків), та про необхідність передати всю документацію, майно, печатки та ключі іншій новопризначеній особі. Так, до зазначеного листа долучено було наказ Національної академії аграрних наук України від 05.11.2025 №386-к про призначення виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України ОСОБА_3 з 06 листопада 2025 року до призначення директора у встановленому законом порядку. При цьому, ОСОБА_1 хворіє з 31 жовтня 2025 року по даний час та перебуває в стані тимчасової непрацездатності на лікуванні, що підтверджується медичними висновками. Про зазначений наказ йому стало відомо лише з телефонної розмови з працівниками підприємства, які отримали зазначені документи на електронну пошту ДП «ДГ «Подільське». Частиною 3 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Більш того, в наказі Національної академії аграрних наук України від 31.10.2025 №381-ка не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягало одноразове грубе порушення ОСОБА_1 трудових обов`язків, чим підтверджується його вина у порушенні трудових обов`язків, чи призвело це до нанесення якихось збитків підприємству, а лише перелік загальних фраз, які при цьому, мають триваючий характер (адже в преамбулі наказу зазначено різні часові періоди, акт перевірки за 2023-2024 роки, щотижневий моніторинг збирання врожаю 2025 року), що свідчить про абсолютну невідповідність зазначеної в наказі підстави звільнення фактичним обставинам у даних правовідносинах.

З огляду на викладене вважає, що наказом Національної академії аграрних наук України від 31.10.2025 №381-ка, було порушено трудові права ОСОБА_1 та безпідставно звільнено його в період тимчасової непрацездатності, без взяття необхідних пояснень та без ознайомлення під розпис з наказом, до того ж одноразового грубого порушення трудових обов`язків та статутних завдань останнім вчинено не було. Таким чином, даний наказ про звільнення є незаконним, прийнятим з грубим порушенням законодавства про працю.

Відтак, предметом майбутнього позову ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є вимоги про визнання протиправним та скасування наказу НААН від 31.10.2025 №381-ка «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі в ДП «ДГ «Подільське» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником ДП «ДГ «Подільське» є ОСОБА_1 . При цьому, відповідачем 1 Національною академією аграрних наук України на сьогоднішній день вже видано наказ від 05.11.2025 №386-к про призначення виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України Ревеги С.Д. з 06 листопада 2025 року до призначення директора у встановленому законом порядку. Таким чином, на даний час особа, яка не є законним керівником ДП «ДГ «Подільське», ОСОБА_3 , зможе здійснити незаконну державну реєстрацію змін відомостей відносно ДП «ДГ «Подільське», та в подальшому матиме можливість самостійно приймати будь-які рішення щодо діяльності, коштів та майна ДП «ДГ «Подільське», створюючи при цьому значний обсяг реєстраційних дій, які спрямовані виключно на утруднення та унеможливлення виконання можливого судового рішення, що у свою чергу, зумовить необхідність звертатися до суду із новими позовами про скасування таких реєстраційних дій та оскарження укладених правочинів.

Водночас, у випадку задоволення майбутнього позову про визнання протиправним та скасування наказу Національної академії аграрних наук України від 31.10.2025 №381- ка «Про звільнення ОСОБА_1 », це матиме наслідком поновлення в зазначених реєстрах відомостей про законного керівника ДП «ДГ «Подільське».

Відповідно вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії відносно Державного підприємства «Дослідне господарство «Подільське» Тернопільської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (), в тому числі щодо зміни його керівника, співвідноситься із предметом спору за позовом, з яким заявник має намір звернутись до суду. При цьому, заборона вчиняти будь-які реєстраційній дії відносно ДП «ДГ «Подільське» є тимчасовою та не має наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності підприємства та/або її блокування, не порушує права інших осіб, в тому числі тих, які не є учасниками судового процесу. У цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки спрямоване на запобігання ймовірним порушенням прав позивача, пов`язаних із внесенням змін до відомостей про ДП «ДГ «Подільське», зокрема про керівника.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, та є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу, охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам. При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як вбачається зі змісту заяви предметом майбутнього спору у цій справі буде визнання протиправним та скасування наказу НААН від 31.10.2025 №381-ка «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення на роботі в ДП «ДГ «Подільське» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, посилання ОСОБА_1 на те, що новопризначений в.о. керівника ДП «ДГ «Подільське» Ревега С.Д., зможе здійснити незаконну державну реєстрацію змін відомостей відносно ДП «ДГ «Подільське», та в подальшому матиме можливість самостійно приймати будь-які рішення щодо діяльності, коштів та майна ДП «ДГ «Подільське», створюючи при цьому значний обсяг реєстраційних дій, які спрямовані виключно на утруднення та унеможливлення виконання можливого судового рішення, що у свою чергу, зумовить необхідність звертатися до суду із новими позовами про скасування таких реєстраційних дій та оскарження укладених правочинів - є лише припущеннями заявника.

Жодних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат заявником не надано.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що метою застосування заходу забезпечення позову є забезпечення можливості виконання рішення про задоволення позову (саме того позову, який заявлений і який забезпечується).

Сам факт пред`явлення позову про визнання незаконним звільнення та скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі, не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначив жодних вагомих підстав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які він просить застосувати у своїй заяві, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог про забезпечення позову, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В.Лященко