Справа № 190/1874/25
Провадження №2/190/855/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Кудрявцевої Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив :

Позивач ТОВ«ФК «ЕЙС»» звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року в розмірі 31017,43 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.06.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №967425183 від 16.06.2023 року за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 6700,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 , відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, та у подальшому до договору факторингну укладалися і додаткові угоди у тому числі і щодо продовження терміну дії договору факторингу.

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №27/0524-01.

08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу №08/07/25-Е , відповідно до умов якого «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС», належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за тілом кредиту - 5992,40 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом -25025,03 грн., та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги грошових коштів в сумі 31017 грн. 43 коп., до відповідача.

Посилаючись на те, що відповідачка не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, порушує його умови, тому просить суд стягнути із відповідачки на його користь 31017 грн. 43 коп заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

22.09.2025 року від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання вказала , що в зв`язку з укладенням шлюбу вона змінила своє дівоче прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 та надала копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

06.10.2025 року від представника відповідача адвоката Сербіна Б.О. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачка дійсно уклала кредитний договір №967425183 від 16.06.2023 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Крім того, позивач посилається на те, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року. 27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №27/0524-01. А 08.07.2025 року між ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу №08/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року у розмірі 31017,43 грн.. З аналізу вказаних ддоговорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів починаючи, ще з 28.11.2018 року, а сам кредитний договір №967425183 був укладений відповідачкою 16.06.2023 року, тобто майже через 5 років після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу є похідним від кредитного договору, а тому не може бути укладеним раніше самого кредитного договору, з яким переходить право вимоги. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами для підтвердження обставин, на які він посилається.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що розгляд справи проводиться без виклику сторін, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З письмових матеріалів справи вбачається, що 16.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредитної лінії №967425183, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно з пунктом 2.1 цього Договору та паспорта споживчого кредиту сума кредитного літіміту складає 6700,00 грн., строк дії кредитної лінії 1857 днів, тобто до 16.07.2028 року, дисконтна процентна ставка: 3,65% - 766,50%; індивідуальна процентна ставка: 383,25 - 766,50%; базова процентна ставка: 766,50%; після закінчення Дисконтного періоду: 1087,700%.

Розділами 5-9 зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором . Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 6700,00 грн.. 16.06.2023 року на банківську карту № НОМЕР_2 відповідача, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні кредитного договору.

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (MNV2Y57V). Сторонами договору також узгоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахування вартості супутніх послуг .

16.06.2023 року відповідач також електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому містять основні умови кредитування, які відповідають тим, що зазначені у кредитному договорі.

Згідно платіжного доручення №308ef67c-1a60-4eda-ba88-fe від 16.06.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 6700,00 грн. на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 .

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 , у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить товариству з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», а товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги №247 від 05.09.2023, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

27.05.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №27/0524-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року.

ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги №1 від 27.05.2024 до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК`Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.

08.07.2025 року між «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року .

Відповідно до Реєстру боржників від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31017,43 грн, в тому числі тіло кредиту - 5992,40 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 25025,03 грн..

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №967425183 від 16.06.2023 року ТОВ «ФК`ЕЙС», заборгованість ОСОБА_1 , станом на 31.07.2025, складає 31017,43 грн..

За правилами ст. ст.12,81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном уст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно ч. 1 ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 1079 ЦК України,сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).

Частиною 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що кредитний договір №967425183 укладено між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем 16.06.2023 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто, на момент укладення договору факторингу, ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_2 , як і між договором факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 року.

Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018, так і у ТОВ «ФК» Онлайн Фінанс». Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_2 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке в свою чергу не передало таке право позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року.

Суд вважає, що наданими доказами не підтверджено перехід права вимоги від первісного кредитора, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», новому кредитору ТОВ «Таліон Плюс» в межах чинності договору факторингу № 28/1118-01 і після виникнення заборгованості, оскільки це спростовується змістом договору відступлення права вимоги від 28.11.2018 та матеріалами справи.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20).

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема того, що кредитним договором укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК`ЕЙС», суд приходить до висновку, що позивач не має права вимагати від ОСОБА_1 , сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором, тому у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Судові витрати слід віднести на рахунок позивача, згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,76-81,141, 263-265,273, 345 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», ЄДРПОУ: 42986956, п/р НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк», ЄДРПОУ АТ «Універсал Банк» 21133352, МФО: 322001, знаходиться за адресою: 02090, м.Київ, вул.Алматинська,буд.8, офіс, 310а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Головуюча суддя Ю.В.Кудрявцева