Провадження № 2-зз/761/69/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану заяву мотивує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року у справі № 761/45386/23 суд задовольнив заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Заборонено ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням року Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року у справі № 761/45386/23 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відпала необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не прибули, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін й згідно поданих ними заяв.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив.

З матеріалів справи судом було встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року у справі № 761/45386/23 суд задовольнив заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Заборонено ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням року Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2024 року у справі № 761/45386/23 позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя, за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо вимог заявника про скасування заходів забезпечення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 цієї ж статті передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Наведені у заяві про скасування заходів забезпечення позову обставини свідчать про те, що наразі необхідність у забезпеченні позову відпала.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя- задовольнити у повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі вчиняти дії направлені на відчуження нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року у справі № 761/45386/23.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: