Справа № 173/1984/25
Провадження №2/173/1200/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кожевник О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,

розглянувши в приміщенні Верхньодніпровського районного суду в Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Батьки позивача перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2013 розірвано. Від спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають чотирьох дітей двоє з яких є неповнолітніми, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач ОСОБА_2 . Зазначає, що до повномасштабного вторгнення РФ в Україну позивач разом з сестрою ОСОБА_5 проживали разом з матір`ю, їх батько проживав окремо та надавав матері допомогу на утримання дітей. Після початку повномасштабної війни родиною ОСОБА_6 прийнято рішення про переїзд неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_5 разом з їх повнолітньою сестрою ОСОБА_7 до Федеративної Республіки Німеччина. Таким чином приблизно з середини 2022 року позивач ОСОБА_2 проживає разом з повнолітньою сестрою ОСОБА_7 в Німеччині, та сестра є його офіційним опікуном. Батько позивача проходить службу в ЗСУ та добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тоді як мати позивача з того часу свої обов`язки по утриманню дітей не виконує, уваги вихованню дітей майже не приділяє, займається влаштуванням особистого життя, повністю переклала відповідальність за неповнолітніх дітей на старшу доньку яка фактично займається їх вихованням та утриманням з підтримкою батька. Вважає, що оскільки чинним законодавством України передбачено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач по справі цей обов`язок стосовно позивача не виконує. Позивач ОСОБА_2 на момент звернення до суду досяг 14 річного віку та вимушений здійснювати захист своїх порушених прав самостійно шляхом звернення до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача аліменти на власне утримання у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу).

Ухвалою судді від 25 серпня 2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін).

Відповідачу надсилалась судом позовна заява з додатками до неї та ухвала про відкриття провадження у справі, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Судова кореспонденція повернулась на адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, судом вжиті всі можливі заходи з метою повідомити відповідача про розгляд справи судом.

У постанові Верховного Суду від 19 грудня 2022 року у справі № 910/1730/22 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ЦПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 910/8197/19, від 09 грудня 2021 року у справі № 911/3113/20).

Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , видного 11 січня 2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 8. ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З довідки про призначення опікунства вбачається, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 призначена опікуном ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Нотаріально посвідченою заявою від 13.11.2023 ОСОБА_3 надала згоду на тимчасовий виїзд за кордон України до Федеративної Республіки Німеччина її дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та надала дозвіл на догляд за ними на території Німеччини ОСОБА_7 .

Згідно з частиною першою статті 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Частина 4 статті 152 СК України передбачає, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час судового розгляду встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній ОСОБА_2 проживає у Федеративній Республіці Німеччина та перебуває під опікою своєї повнолітньої сестри ОСОБА_7 . На момент звернення до суду з позовною заявою позивач досяг 14 річного віку та набув права на самостійне звернення до суду за захистом своїх прав. Мати дитини зобов`язана та може надавати таку допомогу. Разом з цим, відповідач ОСОБА_3 окрім позивача має на утриманні і неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вимоги закону та доводи позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/6 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 354-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на його утримання, у розмірі 1/6 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 30.07.2025, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 18.11.2025 року.

Суддя О.А. Кожевник