Провадження № 4с/712/41/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

за участі державного виконавця Анісімова О.О.,

стягувача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

1. Стислий виклад позиції скаржника та інших учасників справи.

1.1. У жовтні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною скаргою, просить визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчих провадженнях 35757948, 41765689, 35757948, 60660384, 18091256, 35541828, 44318317 щодо не зняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я заявника; зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на банківському рахунку IBAN НОМЕР_1 відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 35757948, 41765689, 35757948, 60660384, 18091256, 35541828, 44318317.

1.2. Скаргу обґрунтовано тим, що заявник є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки від 07 травня 2025 року.

1.3. В АТ КБ «ПриватБанк» на його ім`я відкритий рахунок IBAN НОМЕР_1 РНОКПП/ЄДРПОУ, на який йому нараховується грошове забезпечення.

1.4. Більше 5 місяців він не може користуватися своїм рахунком та розпоряджатися своїм грошовим забезпечення, оскільки на вказаний рахунок накладено арешт у виконавчих провадженнях 35757948, 41765689, 35757948, 60660384, 18091256, 35541828, 44318317, що підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 03 жовтня 2025 року № 20.1.0.0.0/7- 250918/64991 на 16026727-ВБ від 18 вересня 2025 року.

1.5. Скаржник зазначив, що він звертався до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявами про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій та зняття арешту з них, однак відповіддю від 21 липня 2025 року йому відмовлено у визначенні поточного рахунку IBAN НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій та зняття арешту; запропоновано зняти арешт в судовому порядку.

1.6. 20 жовтня 2025 року представником Першого ВДВС у м. Черкаси КМУ МЮУ Анісімовим О.О. надані пояснення у справі, у яких зазначив, що вимоги скарги не підлягають задоволенню. Зокрема, за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перебували наступні виконавчі провадження:

- ВП № 60660384 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 384,20 грн (закінчено 24 лютого 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 60660384 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 12 284,01 грн (закінчено 23 лютого 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 35541828 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн (закінчено 14 червня 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 41765689 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 51,00 грн (закінчено 06 травня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 35757948 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави державного мита в сумі 51,00 грн (закінчено 14 червня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 18091256 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно (закінчено 16 серпня 2021 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404- VІІІ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення)).

1.7. Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України наголошує на тому, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

1.8. Отже на момент повернення стягувачам виконавчих документів у виконавчих провадженнях №№ 60660384, 44318317, 35541828, 41765689 та 35757948 на підставах, зазначених державними виконавцями у вищевказаних постановах, зняття арешту не передбачено, а тому в державних виконавців були відсутні підстави для зняття будь-яких арештів, якщо такі було накладено.

1.9. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VІІІ стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Отже виконавець не лише має право, а він зобов`язаний в першу чергу звернути стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках у банку.

1.10. Так, 23 жовтня 2010 року головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кибукевич І.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 18091256 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

1.11. 14 вересня 2019 року, 24 березня 2020 року та 20 серпня 2021 року в межах виконавчого провадження № 18091256 на підставі отриманої з банківських установ інформації державними виконавцями виносилися постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 , а саме було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

1.12. АТ КБ «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанови державних виконавців про накладення арешту на кошти боржника на рахунку IBAN НОМЕР_1 відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

1.13. Державними виконавцями не було порушено основні засади виконавчого провадження встановлені статтею 2 Закону № 1404-VІІІ, а вищезазначені постанови від 14 вересня 2019 року, 24 березня 2020 року та 20 серпня 2021 року прийняті з дотримання вимог законодавства. Доказів того, що існують інші підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника скаржником не надано та не названо. До того ж з моменту прийняття зазначені вище постанови скаржником не оскаржувалися.

1.14. Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вважає вищезазначені постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, прийнятими відповідно до закону, в межах повноважень державних виконавців, та які містить всі обов`язкові реквізити, передбачені п. 7 розділу І Інструкції № 512/5.

Постанови державних виконавців про арешт майна (коштів) боржника виносяться для забезпечення реального виконання рішення суду.

1.15. У свою чергу скаржником не надано належних доказів та не наведено достатніх обґрунтувань стосовно того, що зазначені вище постанови є неправомірними.

1.16. 16 серпня 2021 старшим державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панімаш Ю.О. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 18091256.

При цьому у вказаній постанові було зазначено про те, що в боржника (скаржника) на момент закінчення виконавчого провадження був наявний борг зі спати аліментів у сумі 168 087,66 грн, та про те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

1.17. На даний час в Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відсутня будь-яка підстава для зняття арешту з майна (коштів) боржника або його частини.

1.18. 20 жовтня 2025 року ОСОБА_2 надані додаткові пояснення у справі, у яких зазначає, що суть його скарги полягає не в тому, що державний виконавець не зняв арешт з його майна коли повертав стягувачу виконавчі листи, а в тому що він звертався до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявами про визначення поточного рахунку та зняттю арешту з них, однак відповіддю від 21 липня 2025 року йому відмовлено у визначенні поточного рахунку IBAN НОМЕР_1 ; запропоновано зняти арешт в судовому порядку.

1.19. Ним було надане документальне підтвердження, що на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 РНОКПП/ЄДРПОУ який відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 , нараховується грошове забезпечення, яке він отримує від військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується письмовими доказами.

1.20. Таким чином посилання Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на відсутність підстав для зняття арешту з рахунку з якого він отримує грошове забезпечення військової частини НОМЕР_4 є безпідставним, оскільки державний виконавець зобов`язаний самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

1.21. Більш того, сам АТ КБ «ПриватБанк» надав відповідь, з якої вбачається, що тільки державний виконавець має право зняти арешт рахунку IBAN НОМЕР_1 , АТ КБ «ПриватБанк» позбавлений такої можливості.

1.22. Натомість у своїй скарзі він просить зняти арешт лише з рахунку, на який отримує грошове забезпечення військової частини НОМЕР_2 , а не з усього свого майна. Грошове забезпечення військової частини НОМЕР_4 є єдиним джерелом та засобом його існування.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 09 жовтня 2025 року прийнято скаргу до судового розгляду.

2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 11 листопада 2025 року у прийнятті уточненої скарги ОСОБА_2 на дії Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з грошових коштів відмовлено та повернуто таку скаржнику.

2.3. Скаржник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

2.4. Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Анісімов О.О. у судовому засіданні просив відмовити задоволенні скарги.

2.5. ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти зняття арешту з рахунку боржника, оскільки борг за аліментами не сплачено і він досить значний. Проте не заперечувала проти визначення виконавцем конкретного рахунку боржника, щоб він все ж міг мати засоби для існування.

3.Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини

3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

3.4. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

3.5. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

3.6. Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

3.7. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.8. Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

3.9. За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 14 вересня 2019 року, коли вперше державним виконавцем накладався арешт на грошові кошти ОСОБА_2 на банківських рахунках) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

3.10. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

3.11. Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

3.12. Згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

3.13. Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

3.14. Зазначене правило визначає ті кошти, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

3.15. У постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

3.16. У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що «арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. Виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором, повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей зазначити про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним. Стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Отже, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї, за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Водночас на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не поширюється. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, які підтверджують статус коштів, та виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок. Отже, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів».

4. Фактичні обставини, встановлені судом

4.1. Судом установлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки від 07 травня 2025 року.

4.2. В АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_2 відкрито рахунок IBAN НОМЕР_1 РНОКПП/ЄДРПОУ, на який йому нараховується грошове забезпечення військовою частиною НОМЕР_4 , що підтверджується копією довідкою від 03 жовтня 2025 року та розрахунковим листом.

4.3. За даними автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) відносно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) перебували наступні виконавчі провадження:

- ВП № 60660384 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 384,20 грн (закінчено 24 лютого 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VІІІ (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 60660384 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 12 284,01 грн (закінчено 23 лютого 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 35541828 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн (закінчено 14 червня 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 41765689 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 51,00 грн (закінчено 06 травня 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 35757948 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави державного мита в сумі 51,00 грн (закінчено 14 червня 2012 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року (повернення виконавчого документу стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними));

- ВП № 18091256 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно (закінчено 16 серпня 2021 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404- VІІІ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення)).

4.4. 23.10.2010 року головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кибукевич І.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 18091256 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

4.5. 14 вересня 2019 року, 24 березня 2020 року та 20 серпня 2021 року в межах виконавчого провадження № 18091256 на підставі отриманої з банківських установ інформації державними виконавцями виносилися постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 , а саме було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

4.6. 16 серпня 2021 року старшим державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Панімаш Ю.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 18091256 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ (закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення).

При цьому у вказаній постанові було зазначено про те, що в боржника (Скаржника) на момент закінчення виконавчого провадження був наявний борг зі сплати аліментів у сумі 168087,66 грн., та про те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

4.7. Постановою Першого відділу ДВС у місті Черкаси КМУ МЮУ від 07 листопада 2025 року скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження» від 16 серпня 2021 року з примусового стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно (ВП № 18091256).

4.8. Постановою Першого відділу ДВС у місті Черкаси КМУ МЮУ від 07 листопада 2025 року відновлено виконавче провадження з примусового стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно (ВП № 18091256).

4.9. 16 та 18 липня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявами про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій, та зняття з даного рахунку арештів.

4.10. Із відповіді від 21 липня 2025 року Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у визначенні поточного рахунку IBAN НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій та знятті арешту.

4.11. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_2 станом на 03 жовтня 2025 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_5 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати.

4.12. Із листа АТ КБ «ПриватБанк» на адресу ОСОБА_2 вбачається, що арешт на його картковий рахунок накладено державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 18091256.

5. Оцінка Суду

5.1. Під час вирішення скарги ОСОБА_2 суд враховує, що арешти на його рахунки було накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження №18091256 щодо стягнення з нього аліментів і станом на 07 листопада 2025 року борг за аліментами становить 168 087,66 грн.

5.2. В межах інших виконавчих проваджень, в яких ОСОБА_2 є боржником, арешт на його кошти не накладався і даних про це судом не здобуто.

5.3. Суд звертає увагу на те, що одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, закріплене у Сімейному кодексі України.

5.4. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

5.5. Виконання рішення суду про стягнення аліментів охоплює виконання державою свого позитивного обов`язку із забезпечення якнайкращих інтересів дитини, закріпленого в статті 3 Конвенції ООН про права дитини.

5.6. Вказане демонструє важливість та особливості виконання рішення суду про стягнення аліментів, та роль держави у забезпеченні ефективності такого виконання і як наслідок забезпечення дитині її якнайкращих інтересів.

5.7. Суд також наголошує на тому, що стаття 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судового рішення належить до основних засад судочинства.

5.8. Особливості примусового виконання судових рішень визначені Законом України «Про виконавче провадження».

5.9. Оскільки виконавче провадження №18091256 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів станом на 11 листопада 2025 року відновлено і здійснюються примусові дії щодо стягнення державним виконавцем боргу за аліментами у розмірі 168 087,66 грн., то підстави для визнання протиправними дій державного виконавця із накладення відповідного арешту та для скасування такого арешту відсутні.

5.10. Крім того, чинним законодавством не заборонено накладення арешту на банківські рахунки, на які нараховується заробітна плата, особливо у виконавчих провадженнях щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

5.11. Водночас суд звертає увагу на те, що на картковий рахунок НОМЕР_1 боржника ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» зараховується його грошове забезпечення як військовослужбовця і державою розроблено механізм, який дозволяє боржникам, на рахунки яких накладено арешт, користуватись частиною своїх коштів не залежно від суми їх боргу.

5.12. Зокрема, на підставі розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

5.13. 16 та 18 липня 2025 року ОСОБА_2 звертався до ДВС із заявами про визначення поточного рахунку, але в задоволенні такої заяви було відмовлено і після відновлення виконавчого провадження державний виконавець відповідного питання не вирішив.

5.14. Таким чином, на думку суду, належним способом захисту прав ОСОБА_2 на розпорядження частиною своїх коштів, на які накладено арешт у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів, є зобов`язання Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі заяв ОСОБА_2 від 16 та 18 липня 2025 року винести постанову про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій з такого поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, в тому числі для сплати податків і зборів без урахування накладеного арешту, а також зобов`язання Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити інші дії, передбачені при визначенні такого поточного рахунку Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

5.15. Задоволення скарги у такий спосіб перебуває в межах підстав скарги ОСОБА_2 та сприятиме поновленню його прав на користування частиною його грошового забезпечення як військовослужбовця, до закінчення виконавчого провадження №18091256 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів та інших виконавчих проваджень про стягнення з нього коштів.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на підставі заяв ОСОБА_2 від 16 та 18 липня 2025 року винести постанову про визначення поточного рахунку НОМЕР_1 боржника ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк» для здійснення видаткових операцій з такого поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, в тому числі для сплати податків і зборів без урахування накладеного арешту, а також зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити інші дії, передбачені при визначенні такого поточного рахунку Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2025 року.

Суддя: Я.В. Пересунько