Справа № 487/6295/25
Провадження № 2/487/3092/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.11.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

28.08.2025 року, шляхом формування у системі «Електронний суд» представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» - Поляков О. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №179760045, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 26.03.2024 року у розмірі 28309,00 грн.. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 26.03.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 179760045 (далі - Договір), у формі електронного документа, з використанням електронного підпису, за допомогою одноразового ідентифікатора UBKC-9376, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн.

ТОВ «ФК «Ейс» є правонаступником кредитора у зобов`язанні ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договорами, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

В свою чергу, зобов`язання за договорам відповідачем не виконуються, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 28309,00 грн..

Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала.

У відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.03.2024 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 179760045, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримав від Товариства кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. з кінцевим строком повернення до 25.04.2029 року (п.п. 7.3 - Договору).

Так, відповідно до Розділу 8 Договору, Відповідач за користування кредитними коштами зобов`язаний сплачувати Товариству проценти за його користування. Загальні витрати та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Відповідача і прораховується в порядку описаному у Розділі 8.

Зокрема за умови нездійснення Позичальником дострокового повернення кредиту або не продовження дисконтного періоду проценти за Договором нараховуються за Базовою ставкою. Базова процентна ставка за Договором складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних.

Відповідно до п. 5.1 Договору, грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору, позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.

Відповідач підписав Договір 26.03.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором UBKC , який був відправлений 26.03.2024 року.

З Довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» сформованої 29.12.2024 року, ОСОБА_1 отримала одноразовий ідентифікатор UBKC-9376 - 26.03.2024 року о 18:08:30 на мобільний номер телефону НОМЕР_2 .

Відповідно до платіжного доручення № ee3fdec4-68ae-40c2-8279-b2f19ef16390 від 26.03.2024 року, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувала на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 , грошові кошти у сумі - 6000 грн.

Крім того, перерахування коштів підтверджуються Довідкою виданою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №179760045/24052025/Є від 24.05.2025 року, з якої вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» ініціювало платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами: Надавач платіжних послуг Платника: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ОТП БАНК", Код банку (МФО): 300528, Код за ; Надавач платіжних послуг Отримувача: акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", Код банку (МФО): 300465, Код за ; Особа Платника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Код ; Особа Отримувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; Рахунок Платника: НОМЕР_5 ; Транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: НОМЕР_6 ; Рахунок/платіжна карта Отримувача: 5304-09XX-XXXX-0422, Сума платіжної операції: 6000,00 грн.; Ідентифікатор платіжної операції: 41146-93486-09953; Дата ініціювання платіжної інструкції: 26.03.2024 18:09:02; Дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 26.03.2024 18:09:12.

Окрім того, в порядку виконання ухвали суду від 02.09.2025 року, АТ «Державний ощадний банк України», повідомив, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_7 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_8 . Також зазначили, що 26.03.2024 року на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 6000 грн.

28.11.2018 року між ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») укладено Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (далі Договір факторингу № 28/1118-01). У подальшому до Договору факторингу № 28/1118-01 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу № 28/1118-01 (28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020; 31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №26, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021; 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022; 31.12.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №31, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2023; 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду №32, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2024).

Так, відповідно до умов вищевказаного договору та Додаткових угод, ТОВ «ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 179760045 від 26.03.2024. Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15259,00 грн.. (що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 290 від 25.06.2024 року).

19.12.2024 року, між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС») укладено Договір факторингу № 19/1224-01.

Так, відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС відступило на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за договором № 179760045 від 26.03.2024. Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30260,90 грн.. (що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 2 від 19.12.2024 року).

08.07.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «Фінансової компанії «Ейс»» укладено Договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором №179760045 від 26.03.2024.

Відповідно до реєстру боржників, що є додатком до Договору факторингу, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30260,90 грн.. (що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року).

Із змісту позову вбачається, що відповідач зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, внаслідок чого, утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача, станом на 31.07.2025 року становить 30260,90 грн.

Разом з тим, позивач, самостійно визначивши обсяг та склад позовних вимог, що підлягають до стягнення, просить стягнути частину заборгованості за Договором, а саме: суму яка становить 28309,00 грн., при цьому не зазначаючи з чого складається вказана сума.

Проте з урахуванням наданого розрахунку вочевидь вбачається, що представник позивача просить стягнути заборгованість по кредиту яка складається з - 5999,80 грн. заборгованості по тілу кредиту та 22309,20 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України).

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19; від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

З матеріалів справи судом встановлено, що договірпро надання фінансових послуг укладено в електронному вигляді, з застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавець надіслав останній за допомогою засобів зв`язку на указаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договорів.

Таким чином, ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01.11.2021 у справі № 234/8084/20 (провадження №61-2303св21).

За умовами договорів відповідач отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на зазначений нею банківський картковий рахунок.

За нормами ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Наявним у справі доказами підтверджується набуття ТОВ«Фінансової компанії «Ейс»» права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами позики, які укладені в електронній формі та умови яких позикодавцем були виконані.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надав, розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не спростував.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та отримані кошти згідно умов договору не повернула, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №179760045, в загальному розмірі 28309,00 грн., яка підтверджена розрахунками позивача.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування понесених судових, суд зазначає наступне.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. та 2422,40 грн. сплаченого судового збору за поданням даного позову.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду Договір про надання правової допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, укладений між ТОВ «ФК» «Ейс» та Адвокатським бюро «Соломко та Партнери», Додаткову угоду №8 від 11.08.2025 року про надання правової допомоги До Договору №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 року, відповідно до якого надано правову допомогу у виді: складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №179760045 від 26.03.2024 року вартістю 5000 грн.; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором №179760045 від 26.03.2024 року вартістю 1000,00 грн.; підготовки адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №179760045 від 26.03.2024 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 вартістю 500 грн.; підготовки клопотання про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №179760045 від 26.03.2024 року на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 вартістю 500 грн.

Таким чином, враховуючи, що дана справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є малозначною, ціна позову не перевищує ста прожиткового мінімуму для працездатних осіб, незначні обсяги виконаної роботи, види наданих послуг, надання правничої допомоги ТОВ «ФК Ейс» в даній справі зводилося до складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовки адвокатського запиту, підготовки клопотання щодо отримання інформації. Виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 280-282, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»» заборгованість за кредитним Договором №179760045, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 26.03.2024 року у розмірі 28309,00 грн., з яких 5999,80 грн. заборгованість по тілу кредиту, 22309,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансової компанії «Ейс»», місце знаходження: м. Київ, вул. Алматинська, 8 офіс, 310а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Головуючий суддя І.О. Притуляк