КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/7382/25
УХВАЛА

18.11.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Білгород-Дністровськводоканал» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2025 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Білгород-Дністровськводоканал» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, в якій остання просить суд:

- стягнути з КП «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» на свою ОСОБА_1 користь заборгованість по заробітні платі в сумі 186 915,55 грн.;

- стягнути з КП «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» на свою ОСОБА_1 користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку із розрахунку 17 701 грн. за місяць, починаючи з 13.10.2025 року;

- стягнути з КП «БІЛГОРОД-ДНІСТРОВСЬКВОДОКАНАЛ» на свою ОСОБА_1 користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Разом з позовом, позивачкою у тому числі надано до суду заяву про забезпечення позову.

Позовна заява надана до суду через представника ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

До даної позовної заяви позивачкою надано заяву про відстрочення їй сплату судового збору за звернення до суду з даним позовом до ухвалення рішення суду по справі, з посиланням на скрутне матеріальне становище, у тому числі з підстав наявної заборгованості по заробітній платі та оскільки позивачка після звільнення 03.10.2025 року наразі не працевлаштована.

Розглядаючи дану заяву, суд доходить до наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 року з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 гривень.

Також статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Одночасно судом враховується висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18, від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, згідно з яким сформульовано, що пільга щодо сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, за пред`явлення даного позову, позивачка на підставі положень ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи за пред`явленим позовом в частині вимоги про стягнення заборгованості за заробітною платою.

Однак, вказана пільга від сплати судового збору встановлена законом не розповсюджується на обов`язок зі сплати судового збору за пред`явленим позивачкою позовом в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, один відсоток розміру стягнення за якими не перевищує 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що за пред`явленим позовом в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, приймаючи подання до суду позовної заяви в електронній формі, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з застосуванням коефіцієнту 0,8, для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а відтак в сумі 968,96 (1211,20*80/100=968,96).

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Визначальним чинником, який дає підстави для застосування статті 8 законодавець пов`язав із поняттям «майнового стану сторони».

Однак, поняття «майнового стану сторони» є оціночним в кожній окремій справі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Також судом враховується, що згідно положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від14 травня 1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Водночас, у рішенні по справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року ЄСПЛ констатує, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Приймаючи викладені положення та з поданих позивачем доказів на підтвердження майнового стану, не працевлаштування позивача по справі, з метою забезпечення позивачці доступ до суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 136 ЦПК України, у зв`язку із чим слід відстрочити позивачці сплату судового збору в сумі 968,96 грн. за пред`явленим позовом до Комунального підприємства «Білгород-Дністровськводоканал» в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок по справі №947/947/42784/25 за пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Білгород-Дністровськводоканал» в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л. В. Калініченко