Житомирський апеляційний суд
Справа 285/2023/25
20 листопада 2025 року
Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Борисюка Р.М.,
суддів Галацевич О.М., Павицької Т.М.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі №285/2023/25 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни до Звягельського відділення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою,
У квітні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Осадчук Т.С. звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати поруку ОСОБА_2 за договором поруки № ZRC4AU00120001 від 22 листопада 2006 року припиненою з 21 листопада 2014 року. Також просила стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк, відповідач) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 500,00 грн.
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн, а додатковим рішенням цього ж суду від 06 червня 2025 року стягнуто із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, де просила його скасувати та закрити провадження у справі.

Після перегляду справи, постановою Житомирського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 червня 2025 року без змін.

03 листопада 2025 року через систему «Електронний Суд» представникомОСОБА_1 адвокатом Осадчук Т. С. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу під час апеляційного розгляду допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 2, 3 вказаної норми закону заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачку по справі ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Осадчук Т.С. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії №1159622 від 13 жовтня 2025 року, який виданий на підставі Договору про надання правничої допомоги у Житомирському апеляційному суді №31/01/2025 від 31 січня 2025 року (а.с.151).

У поданому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Осадчук Т.С. вказала попередній (орієнтовний) розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції в розмірі 6000 грн. А також, представник зазначила, що докази понесених судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції будуть нею надані протягом п`яти днів після винесення рішення по справі (а.с.148).

Протягом п`яти днів з дня складення повного судового рішення апеляційним судом, 03 листопада 2025 року адвокат Осадчук Т.С. подала до суду заяву про стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано: копію договору № 31/01/2025 про надання правової допомоги від 31 січня 2025 року (а.с.177-180); копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 серії №1159622 від 13 жовтня 2025 року ( а.с. 174); копію акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 28.10.2025 відповідно до договору про надання правничої допомоги №31/01/2025 від 31 січня 2025 року, в якому зазначено найменування юридичних послуг та вартість таких послуг (а.с. 176); копію додаткової угоди №1 від 07.10.2025 до договору про надання правничої допомоги №31/01/2025 від 31 січня 2025 року (а.с. 175).

Згідно наданих документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу наданих в апеляційному суді становить 5 000,00 грн.

Сторона відповідача скористалася своїм процесуальним правом та 04 листопада 2025 року представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Адаменко Т.А. подала до суду додаткові пояснення, в яких просила заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково, зменшивши розмір витрат, заявлених до стягнення, оскільки вони є неспівмірними зі складністю справи та вочевидь завищеними. У задоволенні заяви в частині, що перевищує розумний та співмірний розмір, відмовити.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена сума відшкодування судових витрат, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції на правничу допомогу, є неспівмірною зі складністю даної справи.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Осадчук Т.С. під час перегляду рішення в апеляційній інстанції підготувала відзив на апеляційну скаргу (а.с.144-149) та приймала участь в судовому засіданні 28 жовтня 2025 року в режимі відеоконференції (а.с. 154-159).

Приймаючи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих послуг, обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені на оплату послуг із надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 367, 368, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни - задовольнити частково.

Постановити у цивільній справі №285/2023/25 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Осадчук Тетяни Сергіївни до Звягельського відділення Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді