Провадження 2/193/528/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 40000,00 доларів США суму боргу за договором позики та 6400,00 доларів США. проценти за договором позики від 02.04.2024.

В обґрунтування позову вказує, що 02.04.2024 року він надав у борг ОСОБА_2 за договором позики, оформленого розпискою про отримання боргу 40000 дол. США під проценти 4% щомісячно на строк 4 місяці з повернення усієї суми боргу та процентів до 01.08.2024 року. Станом на 01.08.2024 року розмір процентів за 4 місяці складав 6400 дол. США . Всього розмір заборгованості разом з процентами складає 46400 дол. США. Проте, коли настав строк повернення боргу, відповідач повідомив йому, що у нього відсутні грошові кошти та найближчім часом повертати борг він не збирається. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, задоволено повністю. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі вартості позовних вимог 1 961 485,76 гривень.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження .

14.04.2025 року по справі винесено заочне рішення, позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 02.04.2024 у розмірі 46400 (сорок шість тисяч чотириста) доларів США, яка складається:40000 доларів США - сума позики та 6400 доларів США - відсотків та суму судового збору 15745,60грн.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2025 року скасовано заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2025 року. Справу призначено до підготовчого судового розгляду.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.11.2025 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

З приводу явки відповідача суд зазначає наступне.

В заяві про скасування заочного рішення представником відповідача зазначено про необхідність проведення судової почеркознавчої експертизи.

В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, представником було заявлено клопотання про надання часу на підготовку клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, збирання та надання зразків почерку та забезпечення особистої явки ОСОБА_2 для відібрання зразків почерку. Судом задоволено клопотання позивача без виходу до нарадчої кімнати визнано явку відповідача обов`язковою, представнику роз`яснено положення ст. 106 ЦПК України.

В наступне підготовче судове засідання відповідач не з`явився. Представник відповідача направив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому процесі.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області задоволено клопотання представника позивача, витребувано докази присутності відповідача в Україні та виконання вимог суду щодо обов`язкової явки для відібрання зразків почерку.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 3374 від 23.10.2025 року ОСОБА_2 виїхав з території України 27.02.2025 року о 13:47, в`їхав 27.02.2025 року о 14:20 та знову виїхав з території України 27.02.2025 року о 23:01 год.

18.11.2025 року відповідач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, представник відповідача направив суду заяву про відкладення розгляду справи.

Враховуючи неявку відповідача ОСОБА_2 , неповідомлення причини неявки в жодне судове засідання при визнанні його явки обов`язковою, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню і, враховуючи строки розгляду справи та обставини даної справи можливість розглянути позовні вимоги у відстність сторони відповідача.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що згідно розписки від 02 квітня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позичив у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 40000 доларів США під 4% в місяць. Вказані кошти відповідач зобов`язався повернути до 01.08.2024. (а.с.3).

Згідно ч.2 ст.509, ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до вимог ст ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, положення норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, наявність оригіналу розписки у позикодавця згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Великої палати Верховний Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464-3790/16-ц за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Згідно зі статтею 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Відповідно до статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Аналізуючи долучену позивачем до матеріалів справи розписку, судом встановлено, що розписка підписана позичальником - відповідачем, тобто факт укладення договору і отримання позичальником коштів за договором підтверджено належним (письмовим) доказом.

Сторони дотримались письмової форми договору.

Таким чином, позивач довів факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписці умовах, тобто виконання ним умов договору.

Відповідач свої договірні зобов`язання за договором позики не виконав і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у сумі і у строк, визначений договором, до 01.08.2024.

Договором позики від 02.04.2024 передбачено, що за користування позикою в розмірі 40000 доларів США позикодавець сплачує 4% відсотки в місяць. Договором передбачено строк виконання до 01.08.2024.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування позикою в розмірі 6400 доларів США за період з 02.04.2024 по 01.08.2024, тобто в межах строку, визначеним у договорі.

Враховуючи, що сторонами був обумовлений строк виконання договору - до 01.08.2024, тому проценти повинні бути нараховані за період з 02.04.2024 по 01.08.2024 в межах строку дії договору. За даний період розмір процентів становить 6400 доларів США (40000х4:100х4).

Дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам у справі, враховуючи те, що зобов`язання відповідач за договором позики від 02 квітня 2024 року, укладеним між позивачем та відповідачем, не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 46400 доларів США.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовна заява задоволена повністю, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 15745,60 грн., яка складається з 15140 грн. за позовну заяву та 605,60 грн. за заяву про забезпечення позову, на користь позивача.

Керуючись ст. 12-13, 76-81, 89, 211, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), суму заборгованості за договором позики від 02.04.2024 у розмірі 46400 (сорок шість тисяч чотириста) доларів США, яка складається:40000 доларів США - сума позики та 6400 доларів США - відсотки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), 15745,60 (п`ятнадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 60 копійок) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2025 року.

Суддя Н.О.Кравченко