Провадження 2-о/193/65/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О.В.,

за участі секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Софіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті фізичних осіб,

В С Т А Н О В И В :

19.11.2025 ОСОБА_1 звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наголосила, що всі перелічені її близькі родичі загинули ІНФОРМАЦІЯ_4 внаслідок їх розстрілу військовослужбовцями Збройних сил Російської Федерації у селі Званівці Бахмутського району Донецької області.

За фактом цього воєнного злочину Донецькою обласною прокуратурою було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст.438 КК України - порушення законів і звичаїв війни, що спричинило загибель людей.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що село Званівка Бахмутського району Донецької області, де загинули її чоловік та двоє синів, є зоною активних бойових дій та евакуювати їхні тіла наразі є неможливим у зв`язку з постійними обстрілами та наближеністю даного населеного пункту до лінії бойового зіткнення - отримати будь-які документи, що підтверджують факт смерті своїх рідних, вона можливості не має.

Встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно заявнику для реєстрації цього факту в органах ДРАЦС України, отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та подальшої реалізації її соціальних та спадкових прав.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2025 по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала і просила її задовольнити.

Заінтересована особа Софіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі Софіївським ВДРАЦС), належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання свого повноважного представника не направила.

Дослідивши представлені по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви за таких підстав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане повторно 18.11.2025 Софіївським ВДРАЦС, актовий запис про шлюб складено 07.11.1986 виконкомом Званіської сільської ради Артемівського району Донецької області за № 19 (а.с.12).

Також, як видно з свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданих теж повторно 18.11.2025 Софіївським ВДРАЦС, актові записи про народження складено 02.12.1987 та відповідно 14.10.1993 виконкомом Званіської сільської ради Артемівського району Донецької області за № 41 та відповідно № 25, заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 є їхніми батьками (а.с.13,14).

З показань у судовому засіданні заявниці ОСОБА_1 , допитаної з її згоди у якості свідка, встановлено, що приблизно з 10.10.2025 вся її родина у складі її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та двох їхніх спільних синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже не могла пересуватися вільно по власному подвір`ї та навіть у будинку, оскільки ворожі війська РФ стали масово використовували для ураження живих мішеней бойові дрони, тому вони всі увесь цей час переховувалися у підвалі власного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . 20.10.2025 зранку вся її родина перебувала там же у підвалі і, оскільки вони вже звуків від вибухів та від перельоту ворожих дронів не чули, тобто вважаючи, що було вже безпечно, її молодший син ОСОБА_4 пішов по воду до сусідів, які проживали поряд з їхнім будинком. Через кілька хвилин після цього до підвалу увірвалося кілька солдатів РФ, які, перевіривши їхні документи і відібравши мобільні телефони, стали допитувати заявницю, її чоловіка та старшого сина про місця перебування військовослужбовців Збройних Сил України. У підвалі солдати РФ тримали їх під дулами автоматів до самого вечора. Близько 18:30 год. одному з солдатів РФ по рації надійшло повідомлення про необхідність покинули приміщення. Виходячи з підвалу, вони наказали їм сидіти тут і нікуди не виходити. Проте через одну хвилину один з солдатів повернувся до підвалу з вже направленим у їх бік дулом автомата і зі словами: «Извините, приказ!» став розстрілювати їх. Перші кулі влучили у голову її чоловіка, потім у голову старшого сина, а потім у неї, після чого її відкинуло на підлогу і вона, на деякий час, втратила свідомість. Отямившись від гучного вибуху поруч з їхнім будинком (як вона потім дізналася вибухнув їхній сімейний автомобіль у гаражі), вона побачила бездиханні тіла свого чоловіка ОСОБА_2 та старшого сина ОСОБА_3 , частини крові та мозку з їхніх уражених кулями голів були розбризкані по білій стіні підвалу. Поранена, вона виповзла з підвалу власного будинку і пішла до підвалу сусідського будинку у пошуках свого молодшого сина. Зайшовши у підвал до сусідів, вона виявила теж розстріляними у голову її сусідку приблизно 60 років, її сина приблизно 30 років та свого власного молодшого сина ОСОБА_4 . Як вона зрозуміла з їхніх дуже блідих і холодних облич, вони були розстріляні значно раніше, можливо з самого ранку коли молодший син тільки прийшов сюди за водою. Надалі вона йшла тривалий час пішки з пораненою головою у бік військовослужбовців ЗСУ та була у подальшому виявлена ними. Повідомила, що на теперішній час село Званівка Бахмутського району Донецької області не перебуває в окупації військ РФ, тому вона зверталася до військової адміністрації Донецької області з проханням евакуювати тіла загиблих її рідних чоловіка та двох дітей, але їй повідомили, що на теперішній час там відбуваються активні бойові дії й евакуація тіл загиблих не можлива.

За цією подією, як видно з офіційно вебсайту Донецької обласної прокуратури, за її процесуального керівництва розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення воєнного злочину, що спричинило загибель людей (ч. 2 ст. 438 КК України). Наразі проводяться невідкладні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення всіх обставин події та причетних до скоєння вказаного військовослужбовців зс рф. Досудове розслідування здійснюють слідчі ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (скриншот відповідного повідомлення з сайту на а.с.18).

Європейський суд з прав людини, який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J. K. AND OTHERS v. SWEDEN») зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

В рішенні BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р. суд також застосовує «баланс ймовірностей». У рішенні J.K. AND OTHERS v. SWEDEN 23.08.2016 р. ЄСПЛ вказує, що цей стандарт притаманний саме цивільним справам.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який продовжується до цього час. Відповідно до ст.82 ЦПК України, суд визнає загальновідомими обставинами проведення бойових дій у Донецькій області, зокрема і у селі Званівка Бахмутського району Донецької області. Повномасштабне вторгнення агресора триває до цього часу та такі обставини доведенню не підлягають.

З пояснень заявника слідує, що отримати будь-які документи, які підтверджували б факт смерті чоловіка та двох синів, зокрема медичні свідоцтва про смерть або довідку про їх смерть вона можливості не мала внаслідок активних бойових дій у селі де вони проживали.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Враховуючи відсутність інших доказів і неможливість їх здобуття, суд дійшов висновку про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В основу рішення суд покладає показання заявника у якості свідка, дані отриманні з офіційного вебсайту Донецької обласної прокуратури та факти, які ґрунтуються на загальновідомих обставинах щодо обстрілів та бойових дій у Донецькій області.

Відповідно до ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Смерть фізичної особи громадянина України на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи громадянина України.

Місце смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - село Званівка Бахмутського району Донецької області, є зоною проведення активних бойових дій, тому евакуація їхніх тіл та подальша їх ідентифікація, у т.ч. ексгумація у встановленому законом порядку найближчим часом не можлива.

Відтак, встановити факт смерті цих громадян України іншим чином, ніж у судовому порядку, неможливо.

Як зазначила заявниця у своїй заяві, встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2 та синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 необхідно їй для отримання свідоцтва про їхню смерть для подальшої реалізації своїх соціальних та спадкових прав.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 263, 265, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Софіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті фізичних осіб, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Погаричи Глухівського району Сумської області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Званівка Бахмутського району Донецької області.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Званівка Артемівського району Донецької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Званівка Бахмутського району Донецької області.

Встановити факт смерті ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Званівка Артемівського району Донецької області, громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Званівка Бахмутського району Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення суду невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Відомості про учасників справи згідно з п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Софіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Код ЄРДПОУ 33371110, бульвар Шевченка, 7, сел. Софіївка, Дніпропетровська область, 53100.

Повний текст рішення складено 20.11.2025.

Суддя О. В. Томинець