Справа № 291/1063/25
Провадження №2/291/583/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2025 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

представника позивача Сищука В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в с-щі Ружин цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_1

до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області

про визнання права власності на самочинно збудований будинок,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача, адвокат Руденко З.Б., яка діє в інтересах позивача звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є землекористувачем земельної ділянки орієнтовною площею 0.25 га , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (до уточнення адреси - АДРЕСА_2 ) та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ОЖБ).

Вказана земельна ділянка була надана йому в користування в 2000 році згідно рішення Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Цим же рішенням було узаконено самовільно розпочате ним на зазначеній земельній ділянці будівництво житлового будинку та надано дозвіл на продовження будівництва житлового будинку.

Після отримання вищевказаного дозволу він у 2000 році добудував зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями. Після закінчення будівництва він користується побудованим нерухомим майном: проживає в житловому будинку та використовує за призначенням господарські будівлі.

Проте в експлуатацію житловий будинок не здав, акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку не складався, тому за позивачем не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудоване нерухоме майно.

У прийнятті в експлуатації вказаного житлового будинку позивачу було відмовлено із-за відсутності документа , що підтверджує право на виконання будівельних робіт та із-за відсутності кадастрового номера земельної ділянки , на якій розташований житловий будинок.

Документа, щоб підтверджував право на виконання будівельних робіт у нього немає, оскільки вважав, що мав право на будівництво зазначеного житлового будинку на підставі рішення Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 26.07.2000р. №36.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача. Позовні вимоги підтримає з підстав викладених в позові, та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо винесення рішення покладаються на розсуд суду. Відзив на позов до суду не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є землекористувачем земельної ділянки орієнтовною площею 0.25 га , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (до уточнення адреси - АДРЕСА_2 ) та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (ОЖБ).

Вказана земельна ділянка була надана йому в користування в 2000 році згідно рішення Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області №36 від 26.07.2000 року (а.с.12).

Цим же рішенням було узаконено самовільно розпочате ним на зазначеній земельній ділянці будівництво житлового будинку та надано дозвіл на продовження будівництва житлового будинку.

Як вбачається з пояснень викладених позивачем в позовній заяві після отримання вищевказаного дозволу він у 2000 році добудував зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями. Після закінчення будівництва він користується побудованим нерухомим майном: проживає в житловому будинку та використовує за призначенням господарські будівлі.

Проте в експлуатацію житловий будинок не здав, акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом будинку не складався, тому за позивачем не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудоване нерухоме майно.

23.11.2021р. на його замовлення КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-24).

08.05.2025р. позивач звернувся до Державної інспекції архітектури та містобудування України із Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, а саме: про готовність до експлуатації побудованого ним житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Проте у прийняття в експлуатації вказаного житлового будинку йому було відмовлено із-за відсутності документа , що підтверджує право на виконання будівельних робіт та із-за відсутності кадастрового номера земельної ділянки , на якій розташований житловий будинок.

Документа, щоб підтверджував право на виконання будівельних робіт у нього немає, оскільки вважав, що має право на будівництво зазначеного житлового будинку на підставі рішення Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 26.07.2000р. №36.

Присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, на якій розташований житловий будинок та яка перебуває у нього в користуванні, також на даний час неможливо, оскільки на даний час вказана земельна ділянка є несформованою, а визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру можливо лише при укладенні договору оренди чи при передачі її у приватну власність.

Проте оформити договір оренди земельної ділянки, на якій розташований побудований ним житловий будинок, не може, оскільки без проведення земельних торгів ця земельна ділянка може бути надана йому в оренду лише у випадку розташування на ній об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у його власності.

Також не може отримати вказану земельну ділянку у власність в зв`язку із забороною вказаних дій під час воєнного стану.

В той же час, згідно виписки від 10.07.2024р. №526 з по господарської книги по с.Білилівка Бердичівського району Житомирської області позивач фактично є власником житлового будинку, 2000 року побудови, який розташований по АДРЕСА_1 , та має в особистому користуванні

0,42 га землі, з яких 0.25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруж (ОЖБ), та 0.17 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.15-16). Тобто окрім позивача - забудовника на вказаний збудований ним житловий будинок ніхто не претендує. Будівництво зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями не порушило будь-чиїх прав, при будівництві дотримано всі будівельні норми, що вбачається з витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є користувачем земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нерухоме майно, місцезнаходження якого не порушує права інших осіб, нерухоме майно відповідно до експертних висновків придатне для безпечної експлуатації, тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудований житловий будинок та господарські споруди.

Вищевикладене підтверджується витягом з реєстру територіальної громади про місце проживання позивача (а.с.11); рішеннями виконкому Білилівської сільської ради від 26.07.2000р. №36 та від від 27.10.2000р. №48 (а.с.12-13); рішенням виконкому Ружинської селищної ради від 12.10.2021р. №226 (а.с.14); виписками з по господарської книги від 03.07.2025р. №285 та від 10.07.2024р. №526 (а.с.15-16); довідкою Бердичівського МБТІ від 27.06.2024р. №1207 (а.с.18); рішенням Ружинської селищної ради від 22.02.2022р. №652 (а.с.18); актом визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості)(а.с.19); технічним паспортом на житловий будинок від 23.11.2021р. (а.с.20-24); декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта (а.с.26-32); витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.33-41) .

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Виникнення права власності на будинки до набрання чинності Цивільним кодексом України (2004 рік) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не залежало від державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно ст.13 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, об`єктами права приватної власності є , зокрема, жилі будинки.

Згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 03.07.2018р. №158 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт», встановлено спрощену процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року без дозвільного документа на виконання будівельних робіт.

Для прийняття в експлуатацію об`єкта необхідно подати заповнену декларацію до органу державного архітектурно-будівельного контролю (ДАБК) за місцезнаходженням такого об`єкта через Центр надання адміністративних послуг (ЦНАП), електронний кабінет «Портал Дія» або поштою. До декларації додати такі документи:

-копію документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт;

-копію технічного паспорта, складеного до 01 грудня 2021 року, відомості про який внесені виконавцем до Реєстру будівельної діяльності.

Прийняття в експлуатацію вказаних об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Як зазначав в позовні заяві, позивачем 23.11.2021р. було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок та 08.05.2025р. подано до Управління ДІАМ в Житомирській області декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте у прийняття в експлуатації вказаного житлового будинку позивачу було відмовлено із-за відсутності документа , що підтверджує право на виконання будівельних робіт та із-за відсутності кадастрового номера земельної ділянки , на якій розташований житловий будинок.

Будь-яких інших документів, крім рішення виконкому Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 26.07.2000р. №36, яким позивачу узаконено самовільно розпочате будівництво вищевказаного житлового будинку та надано дозвіл на продовження будівництва житлового будинку, у нього немає і отримати такі документи на даний час він не може.

Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок була надана йому в користування згідно рішень виконкому Білилівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 26.07.2000р. №36 та від 27.10.2000р. № 48 на підставі ст.19 ЗК України, який діяв на час виникнення правовідносин.

Згідно вказаної статті ЗК України, сільські, селищні ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл , селищ для, зокрема, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Кадастровий номер земельній ділянці, яка була надана позивачу в користування в 2000р., не присвоювався, оскільки поняття кадастрового номеру земельної ділянки було введено до земельного законодавства у 2009 році.

На даний час статтею 134 ЗК України встановлена обов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах), а саме те, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст.134 ЗК України встановлено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Підпунктом 5 п.27 розділу X ЗК України передбачено , що під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом;

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване (самочинно переобладнане) нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво ( переобладнання) на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самовільно збудоване (переобладнане) на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.

Згідно ст.376 ЦК України суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

На підставі ч.3 ст.376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що законодавство передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване майно у разі якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам а також, те що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, з послідуючим прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства.

З огляду на викладене вище та те, що право власності позивача не може бути вирішено іншим чином ніж у судовому порядку, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи зазначене вище на підставі ст.ст.331,376 ЦК України, і керуючись ст. ст.12, 13,19,81,263-266, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, право власності на об`єкт самочинного будівництва, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 124.9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами : ганок, сарай-гараж-літня кухня, погріб.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Ружинська селищна рада Бердичівського району Житомирської області, місцезнаходження: 13601, Житомирська область, Бердичівський район, с-ще Ружин, вул. Соборна,44, код ЄРДПОУ 04344707.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк