Справа № 177/3300/25
Провадження № 2-н/177/283/25
У Х В А Л А

Іменем України

14.11.2025

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н. В. розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу , -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернулася до суду з зазначеною заявою та просила суд видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 30.09.2025 у розмірі 1113,74 грн., інфляційні збитки в розмірі 69,01 грн, 3% річних в розмірі 17,12 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

13 листопада 2025 року на запит суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України надійшли відомості з Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, згідно яких боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Крім цього, відповідно до пункту 9, пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року № 14, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Як видно представник заявника просить видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.08.2023 по 30.09.2025 у розмірі 1113,74 грн., інфляційні збитки в розмірі 69,01 грн, 3% річних в розмірі 17,12 грн, а всього 1199,87 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

13 листопада 2025 року боржником ОСОБА_1 надано квитанцію про сплату заборгованості за розподіл природного газу за період серпень 2023 року жовтень 2025 року в розмірі 1166,00 грн., однак залишилися не сплаченою сума заборгованості про стягнення втрат від інфляції, 3% річних та судовий збір.

Таким чином, із поданої представником заявника заяви про видачу судового наказу та наданої боржником квитанції про сплату заборгованості, згідно якої заявлені вимоги заявника боржником виконані частково, видно, що вимоги заявника не є безспірними, а отже у даних правовідносинах вбачається спір про право.

Відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165, ст. 166 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Криворізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: