Провадження № 2/522/3086/25
УХВАЛА

17 листопада 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Сафтюк-Панько Б.Д.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Зілковська Катерина Леонідівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Зілковська Катерина Леонідівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ.

Судове засідання по справі призначено на 14.11.2025 року о 14 годині 30 хвилин.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, з матеріалів справи слідує, що 18 грудня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Зілковська Катерина Леонідівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 522/23935/23 надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П.

Оскільки відповідачами у позовній заяві вказано фізичних осіб, відповідно до приписів ч. 6 ст. 187 ЦПК України, на адресу відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області було направлено запит щодо їх зареєстрованого місця проживання (перебування).

31 січня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

01 лютого 2024 року ухвалою суду прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

02 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Блохін М.Ю. направив до Приморського районного суду клопотання про призначення оціночно-будівельної та транспортно-товарознавчої експертиз.

02 жовтня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Блохіна М.Ю. та призначено у цивільній справі № 522/23935/23 судову оціночно-будівельну експертизу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2025 року провадження по справі було зупинено, на час проведення експертизи.

17 вересня 2025 року з експертної установи надійшло клопотання про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи по цивільній справі №522/23935/23.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2025 року поновлено провадження по справі.

Під час судового розгляду, встановлено, що органами досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню, в рамках якого проводяться оперативно-розшукові заходи відносно учасника судового провадження по справі № 522/23935/23.

Крім того, в ході оперативно-розшукових заходів було вилучено 1 том справи № 522/23935/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Зілковська Катерина Леонідівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ, а саме 5 том.

Таким чином, вказаний факт в подальшому у стороннього спостерігача може становити обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Приморського районного суду м. Одеси Шенцевої О.П. при розгляді у подальшому справи № 522/23935/23 за позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України передбачено випадки в яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Між тим, статтею 37 ЦПК України вказано на недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, а саме, якщо:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відтак, перелік підстав для відводу є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейськийсуд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Шенцевої О.П., при вирішенні даної цивільної справи.

Попри це, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід щодо розгляду даної справи з огляду на наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Таким чином, наявність певних обставин, що можуть бути для сторін підставою сумніватися в об`єктивності головуючого, що є недопустимим.

Для судді не менш важливо забезпечити, щоб правосуддя сприймалося як здійснене, адже це є одним із головних принципів права й публічного порядку. Відтак, суддя повинен вести судовий розгляд таким чином, щоб відсутність упередженості, об`єктивність і справедливість були очевидними для всіх, кого цікавить процес і його результат, аж надто для особи, яка подає клопотання. Відповідно, суддя при розгляді питання про відвід (самовідвід), має пам`ятати, що від нього вимагають очевидної об`єктивності, тому для того, що збереглась об`єктивність та неупередженість при розгляді судової справи суддя Шенцева О.П. вирішила взяти самовідвід через можливу упередженість до неї зі сторони стороннього спостерігача.

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вважаю, що є підстави для заявлення самовідводу з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду та забезпечення максимального дотримання процесуальних прав учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити собі - судді Приморського районного суду міста Одеси Шенцевій Ользі Петрівні самовідвід від участі як головуючого судді у справі № 522/23935/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Зілковська Катерина Леонідівна про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання правочинів удаваними, визнання права спільної сумісної власності на майно та його поділ.

Матеріали справи № 522/23935/23 (провадження № 2/522/3086/25) передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у порядку встановленому ч.3 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: