Справа № 638/1397/25
Провадження № 2/638/2943/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 Шевченківський районний суд м. Харкова в складі головуючої судді Штих Т.В., за участі секретаря Ковальчук А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою звернулась ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 частину додаткових витрат на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 44 969,83 грн.

У позовній заяві позивачка вказує, що відповідно до рішення Дзержинського райсуду м. Харкова від 28.10.2014 року (справа № 638/16231/144) шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, ОСОБА_2 було розірвано. Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розлучення син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні.

15.09.2023 року ОСОБА_3 в ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії їм. В.Т. Зайцева НАМН України» було прооперовано з приводу склерування венозної мальформації правої сідничої ділянки. Аналогічні операції йому були зроблені 09.02.2024 року, 30.04.2024 року, 11.06.2024 року, 31.10.2024 року, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 за №№4469 від 18.09.2023 року, за № 61 від 11.01.2024 року, за № 2417 від 01.05.2024 року, за № 3333 від 12.06.2024 року, за № 5690 від 01.11.2024 року.

Крім того, ОСОБА_4 перебуває на медичному обліку у невролога з 2013 року по теперішній час з приводу мінімальної мозкової дісфункції, затримки речового розвитку в ОДКЛ № 1 та психіатра з приводу травматичного стресового розладу на тлі раннього органічного ураження ЦНС, синдром лікворної гіпертензії та перебував на стаціонарному лікуванні з 28.11.2023 року по 26.12.2023 року, що підтверджується випискою з історії хвороби № 1384, з 24.12.2024 року по 10.01.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі ДУ «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків НАМН України» з діагнозом - несоціалізований розлад поведінки F 91.1., що підтверджується випискою з історії хвороби № 1674 від 10.01.2025 року.

Також ОСОБА_4 перебуває на медичному обліку у лікаря гастроентеролога з 14.11.2024 року та по теперішній час проходить курс лікування, що підтверджується випискою з медичної картки ОСОБА_4 в медичному закладі ДУ «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків НАМН України та Харківської міської дитячої поліклініки № 14. Всього лише за період з 02.04.2023 року по 27.01.2025 року позивачкою було витрачено коштів на лікування сина ОСОБА_4 , в тому числі і на медичні дослідження в розмірі 40 406 грн.66 коп.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем комунального закладу «Харківський ліцей № 150 » Харківської міської ради та з 24.02.2022 року по теперішній час здобуває освіту з використанням онлайн-технологій. В зв`язку з чим позивачка змушена була синові ОСОБА_4 купити ноутбук та мобільний телефон для онлайн навчання. 19.11.2023 року купувала синові для онлайн навчання - ноутбук ASUS TUF GAMING F 15 FX506НЕ, вартістю 35 118, 00 грн. та 20.12.2023 року купила синові ОСОБА_4 для спілуквання з вчителями з приводу навчання мобільний телефон Росо, вартістю 11 999,00 грн., про що маються фіскальні та товарні чеки. Крім того, були також придбані: комп`ютерна акустика компактна REAL-EL S-110 BLACK (колонки) вартістю 725,00 грн. та килимок для миші Gembird MP-GAME-S, вартістю 99,00 грн., про що мається чек за № 543 від 02.12.2023 року, а усього на суму 47 941 грн. 00 коп.

При цьому слід зазначити, що відповідач з 2015 року по липень 2023 року аліменти на утримання сина ОСОБА_4 не сплачував та ніколи йому не купував ніяких речей для навчання у школі. Про проблеми зі здоров`ям сина були відомі відповідачеві, але він не приймав ніякої матеріальної участі в лікуванні сина.

20 березня 2025 року до суду надійшов відзив в якому відповідач просив зменшити суду додаткових витрат до 5000,00 грн. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивачка перешкоджає йому спілкуватися з сином, він ніколи не ухилявся від утримання сина. Позивач не надав Суду жодних належних та допустимих доказів та обґрунтування, що могли би підтвердити правові підстави додаткових витрат та їх розмір. Також не наведено у позовній заяві детального розрахунку додаткових витрат, у зв`язку з чим неможливо перевірити їх розмір. Щодо витрат на придбання ноутбука, мобільного телефона, комп`ютерної акустики та килимка для миші в розмірі 47941 грн відповідач зазначає, що судовою практикою визначено певні обставини, за яких у батьків взагалі не виникає обов`язку зі сплати додаткових витрат. Зокрема, у постанові від 31.01.2020 у справі № 484/2230/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав, що «Придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України». Тобто такі витрати поглинаються аліментними виплатами того з батьків, хто не проживає з дитиною.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що відповідач готовий сплатити додаткові витрати в розмірі 5000,00 грн.

Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 23.07.2008 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.07.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 788. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.07.2008 р. серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про шо в Книзі реєстрації народжень 21.07.2009 р. зроблено відповідний актовий запис за № 3212, його батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.07.2009 р. серія НОМЕР_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2014 вказаний шлюб розірвано.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 від 13.01.2025 заборгованість станом на 01.01.2025 складає 36 756,95 грн.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4469 ОСОБА_3 перебував на лікуванні в стаціонарі з 11.09.2023 по 18.09.2023 із діагнозом вроджена венозна мальформація правої сідничної ділянки.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 61 ОСОБА_3 перебував на лікування в стаціонарі з 03.01.2024 по 11.04.2024 з тим же діагнозом.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2417 ОСОБА_3 перебував на лікування в стаціонарі з 23.04.2024 по 01.05.2024 з тим же діагнозом, відповідно до виписки № 3333 перебував на стаціонарному лікуванні з 10.06.2024 по 12.06.2024, відповідно до виписки № 5690 ОСОБА_3 перебував на лікуванні з 28.10.2024 по 01.11.2024.

В матеріалах справи також містяться виписки про проходження ОСОБА_3 оглядів та надання консультацій лікарів.

Також в матеріалах справи наявні Акти про проходження МРТ.

Відповідно до довідки № 704 від 19.12.2024 ОСОБА_3 є учнем Комунального закладу «Харківський ліцей № 150» та здобуває освіту з використанням онлайн-технологій.

Відповідно до видаткової накладної № СФ10361204 від 18 листопада 2023 року ОСОБА_1 придбала ноутбук Asus TUF Gaming F15 вартістю 34 999,00 грн.

Також матеріалами справи підтверджується придбання мобільного телефону вартістю 11 999,00 грн, килимка для миші вартістю 824,00 грн.

Також до матеріалів справи долучені чеки на придбання ліків.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Аналізуючи положення ст. 185 Сімейного Кодексу України слід дійти висновку, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Суд виходить з того, що батьки зобов`язані займатися розвитком дитини, забезпеченням її матеріальних потреб, в разі відсутності самостійного заробітку, але, при цьому, необхідно враховувати також матеріальні можливості батьків та врегульовувати додаткові витрати за домовленістю між батьками. При цьому, суд бере до уваги, що додаткові витрати на дитину сторін стосуються його лікування.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати.

Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами.

При цьому Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Суд звертає увагу, що відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Зазначені висновки узгоджуються і з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

У п. 18 зазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Тому, заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину наперед, необхідно надати докази, суми витрат, які будуть понесені, позивач повинен довести їх необхідність.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що придбання ноутбуку та мобільного телефону не може вважатися додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, і повинні охоплюватися розміром аліментів.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17 (провадження № 61-14849св19).

В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, позивач зазначає, що понесла додаткові витрати на загальну суму 44 173,83 гривень. Позивачем надано до суду як докази витрат на дитину чеки на придбання медичних препаратів, оскільки необхідність витрат не повністю доведена, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 5000,00 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 суму додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000,00 (п`яти) тисяч гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 24 листопада 2025 року.

Суддя: Т. В. ШТИХ