Справа № 683/2943/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/2943/25, номер провадження 2/683/1667/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» (далі - ТОВ «Іннова Нова») Андрущенко М.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № від 11.04.2025 року у розмірі 18 549 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 11.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № , яким визначено, що договір разом із правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.11.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до п.2 договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 8 100 грн шляхом її безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти нараховані за користування позикою.

ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 8 100 грн, однак остання умови договору не виконувала у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 18 549 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8 100 грн; заборгованості за процентами 10 449 грн, яку просить стягнути позивач із відповідача, а також просить стягнути 2 422,40 грн судового збору.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.10.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.10.2025 року, не скористався.

Дослідивши надані докази сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № , який підписаний позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «6prq8g9vq».

Відповідно до умов договору товариство надає для відповідача кредит в гривні шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Основні умови договору позики: сума кредиту складає 8 100 грн (п.2.3 договору); тип кредиту - кредит (п.2.4 договору); строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів (п.2.5. договору); тип процентної ставки - фіксована (п.2.6 договору).

Стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору та становить: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього договору. В цей період можливе використання позичальником право користування кредитом за зниженою процентною ставкою; 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше) та є незмінною (п.4.4. договору).

Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.2.8 договору); дата надання кредиту: 11.04.2025 року або наступний за ним календарний день (п.3.2 договору).

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів.

Детальні терміни (дати) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту) та процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів) до № , яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором, доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, визначено графік платежів.

Вказана вище інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу до укладення договору у паспорті споживчого кредиту, який підписаний нею електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «8616».

На підтвердження укладання договору позики з ОСОБА_1 товариством додано роздруківку з електронної пошти позивача - , з якої відправлено на електронну пошту відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразові ідентифікатори для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у кредитному договорі та паспорті споживчого кредиту після його підписання сторонами.

Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 100 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20189-1354-207289375 від 11.04.2025 року.

В той же час відповідач всупереч умовам кредитного договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, суму кредиту не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила.

Заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем відповідно до умов договору складає 18 549 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8 100 грн; заборгованості за процентами 10 449 грн.

За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України).

З огляду на зазначене, суд вважає, що договір надання грошових коштів у кредит № від 11.04.2025 року, підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, є укладеним.

Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, ними погоджено усі істотні умови договору, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами.

Відповідно до умов договору позики відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8 100 грн строком на 360 днів, однак порушила свої обов`язки за кредитним договором та не сплачувала проценти за користування кредитом у строк встановлений графіком платежів за договором допустивши їх прострочення, відтак у кредитодавця виникло право вимагати дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування ним.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 , а також докази існування заборгованості у заявленому розмірі.

На підставі зазначеного, керуючись принципом диспозитивності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором надання грошових коштів у позику у розмірі заявленому позивачем, який становить 18 549 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8 100 грн; заборгованості за процентами 10 449 грн.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 11.04.2025 року, в сумі 18 549 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 8 100 грн; заборгованості за процентами 10 449 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», місце знаходження: вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: