ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
24 листопада 2025 року м. Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Анапріюк С.П.,
з участю секретаря Куценко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,
У вересні 2025 року позивач звернулася до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на її користь недоотриману пенсію в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 у розмірі 223221,64 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (батько позивачки) помер.
25 листопада 2024 року приватний нотаріус Фастівського районного нотаріального округу Київської області Іваніков І.М. видав свідоцтво про право на спадщину за законом на пенсію, яка належала ОСОБА_2 , але не була отримана ним за життя у розмірі 223221,64 грн.
Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_2 .
Оскільки відповідач не виплатив відповідну суму пенсії після смерті ОСОБА_2 , вказане стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 10 вересня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження на 01.10.2025.
Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
01.10.2025 розгляд справи відкладено на 15.10.2025 за клопотанням представника позивача адвоката Сироткіної А.О.
15.10.2025 розгляд справи відкладено на 10.11.2025.
Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 10 листопада 2025 року закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 24.11.2025 року.
Відповідно до правил ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву.
Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник позивачки адвокат Сироткіна А.О. у судовому засіданні підтримала вимоги позову з підстав, що у ньому зазначені. Додатково пояснила суду, що позивачка у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на суму пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, однак не була одержана ним у зв`язку зі смертю. Після цього позивачка звернулася до відповідача з вимогою сплатити успадковану нею суму пенсії після померлого батька, однак відповідач відмовив їй у вчиненні цієї дії. Станом на день розгляду судом цієї справи вказані кошти позивачці не виплачені. Представник позивачки зазначила, що такі дії порушують права позивачки, а тому ці права підлягають захисту у судовому порядку.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Зважаючи на те, що суд вжив усі необхідні передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у встановлений судом строк відповідач не подав до суду письмовий відзив на позов, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до правил частини 8 статті 178 ЦПК України.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність передбачених ст. 280 ЦПК України умов для цього, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників справи, з`ясувавши обставини, які мають значення для вирішення справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги заяви, перевіривши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини суд встановив таке.
Вказане рішення перебуває у загальному доступі, опубліковане у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 30.06.2024 Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) склав актовий запис № 293 (а.с. 17).
Згідно з відомостями свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , в графі «батько» вказаний ОСОБА_2 (а.с. 15).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , актовий запис № 8. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , її прізвище після державної реєстрації шлюбу зазначене як « ОСОБА_5 » (а.с. 16).
ОСОБА_2 за життя заповіт не склав.
Право на спадкування за законом як спадкоємиця першої черги набула його дочка ОСОБА_1 .
Зазначені виплати виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Заява протягом шести місяців заява не надходила.
Нормативно-правове обґрунтування.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року №137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно з ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Згідно з ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.
Суд бере до уваги, що системний аналіз чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини свідчить про те, що право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Приписи частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються із частиною першою статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм матеріального права свідчить, що чинне законодавство не містить заборони спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).
Такі висновок висловила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц.
Отже, суд встановив, що предметом спору у цій справі є сума пенсії, що нарахована за життя спадкодавця.
Цю суму пенсії відповідач не виплачує позивачці як спадкоємиці.
Суд встановив, що розмір нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_2 пенсії становить 223221,64 грн.
Позивач в установлений законом строк вступила у права спадкоємця після смерті батька як спадкоємиця за законом першої черги.
Нарахована та не виплачена сума пенсії охоплена свідоцтвом про право власності на спадкове майно за законом.
Отже, позивачка успадкувала належну її батьку суму пенсії у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1227 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на отримання спірної суми коштів у порядку спадкування за законом.
Оскільки відповідач відмовляється виплатити ці кошти позивачу у добровільному порядку, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту у судовому порядку і належним способом захисту права позивача у спірних правовідносинах є стягнення цих коштів з відповідача на її користь.
З урахуванням вказаного, а також того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини наведені у позовній заяві, суд вважає цю заяву обґрунтованою та дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням результату вирішення цієї справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2232,22 грн.
Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 2232 (дві тисячі двісті тридцять дві) гривні 22 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 24.11.2025 року.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, ЄДРПОУ- 22933548, місце знаходження: Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, буд. 10.