ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року

м. Черкаси

Справа № 697/2843/24
Провадження № 22-ц/821/1777/25
категорія: 331060000

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

секретаря - Кукушкіної А. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисака Максима Юрійовича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту проживання однією сім`єю, у складі: головуючого судді Сивухіна Г. С., повний текст рішення складено 23 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 2019 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув, причина смерті: ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.

Зазначає, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що її чоловік - старший солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув, мужньо виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу та незалежність, а тому вона має законне право на отримання одноразової грошової допомоги, як дружина - член сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 , який загинув внаслідок участі у бойових діях, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Вказує, що позивач з її чоловіком жили душа в душу, однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, притаманні подружжю, між ними склалися та мали місце, протягом вищевказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю, вони купували майно для спільного користування, брали спільно участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, ці факти засвідчують реальність сімейних відносин.

Позивач має багато спільних фото зі своїм чоловіком, на яких зображено як вони разом відпочивали, проводили родинні свята, фото з побуту, та є навіть фото та переписка, що підтверджують зроблену пропозицію одружитися, яка на жаль так і не мала продовження, у зв`язку з раптовою смертю чоловіка.

За даними цивільної анкети військовослужбовця, в якій військовослужбовці вказують контактні дані членів сім`ї на випадок необхідності зв`язатися з ними, саме позивач була внесена до неї. Рішенням начальника організаційного відділу апарату виконавчого комітету Канівської міської ради позивача, як дружину було запрошено на вручення посмертної нагороди ОСОБА_3 «За заслуги перед містом ОСОБА_4 ».

17 вересня 2024 року Протоколом передачі державної нагороди України та документа про нагородження сім`ї нагородженого, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 передано Ордер «За мужність» ІІІ ступеня (посмертно) № 400258 серія OK № 089436 померлого, нагородженого Указом Президента України від 25.01.2024 № 23 ОСОБА_3 , дружині ОСОБА_1 .

ОСОБА_6 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , саме тому їй була передана нагорода як дружині померлого.

Станом на день подання позовної заяви позивач не взяла інший шлюб та продовжує проживати у житловому будинку, де проживала з покійним цивільним чоловіком ОСОБА_3 .

Встановлення факту спільного проживання разом однією сім?єю без реєстрації шлюбу, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця та інших виплат, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю як чоловіка та жінки з 2019 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що даний спір стосується інтересів позивача ОСОБА_1 та інших осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги - батьків загиблого ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Однак позивачем визначено в якості відповідача лише батька ОСОБА_3 ОСОБА_2 , хоча про наявність матері ОСОБА_3 ОСОБА_7 (як особи право якої може бути порушене) позивачу було відомо.

Суд дійшов висновку, що підставами для відмови у позові є неналежний суб`єктний склад учасників справи, оскільки заявлені у цій справі вимоги стосуються прав та інтересів не тільки батька ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , а і його матері ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представником ОСОБА_1 адвокатом Лисак М. Ю. подано апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 20245 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Стягнути із відповідача судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції достеменно знав про існування матері загиблого та про те, що її права можуть бути порушені, однак не виконав вимог закону щодо вжиття заходів для залучення до справи співвідповідача ОСОБА_7 .

Вважає, що відмова у розгляді справи по суті через формальне не включення одного з можливих співвідповідачів без надання позивачу можливості виправити недолік суперечить принципу ефективного судового захисту.

Наголошує, що судом не ставилось на обговорення питання про залучення відповідачем матері померлого, що вказує на надмірний формалізм.

Також зазначає, що предмет спору не охоплював будь-яких прав чи обов`язків матері військовослужбовця, тому в цьому випадку має місце не обов`язкова, а факультативна співучасть.

Вказує, що ОСОБА_1 очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в орієнтованому розмірі 82 000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу

18.11.2025 через підсистему Електронний суд представник ОСОБА_2 адвокат Бовшик М. Ю. подав відзив на апеляційну скаргу в якому, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, відповідає нормам матеріального і процесуального права, просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення залишити без змін.

Заявлений розмір витрат на правничу допомогу вважає занадто завищеним, не підтвердженим належними доказами затраченого часу, складністю справи для адвоката.

Враховуючи, що представнику відповідача апеляційна скарга була направлена лише 13.11.2025, строк на подання відзиву пропущений з поважних причин, тому просить його поновити.

Фактичні обставини справи

Згідно з довідкою ВЧ № НОМЕР_1 від 07.06.2022 № 1874, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 17.05.2022 призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_2 на період дії воєнного стану та з метою забезпечення оборони держави (т. 1 а.с. 19).

Відповідно до повідомлення Черкаського РТЦК № 2/46 від 27.01.2023, позивача ОСОБА_1 повідомлено, що її чоловік старший солдат ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув н.п. Курахово Покровського району Донецької області, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність (т. 1 а.с. 20).

Згідно з довідкою експертної установи № 131 від 31.01.2023, причиною смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (т. 1 а.с. 21).

Факт смерті ОСОБА_3 , 1994 року народження підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.02.2023 (т. 1 а.с. 22).

Згідно з повідомленням Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України № 36368/с від 12.06.2025, встановлено, що із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 звернулися батько військовослужбовця ОСОБА_2 , та мати ОСОБА_7 . Черкаським обласним ТЦК у доповіді про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за одноразовою грошовою виплатою у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 зазначено, що до кола таких осіб належить також ОСОБА_1 . За результатом розгляду даних документів Комісією Міністерства оборони України прийнято рішення про призначення батьку та матері ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 частини 15000000 грн, в сумі 10000000,00 грн у рівних частках кожному (т. 1 а.с. 227).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/503/24 від 14.11.2024, якою заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_5 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишено без розгляду. Роз`яснено заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (т.1 а.с. 57-60).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Від Канівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника даного Відділу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом є виникнення у неї права на отримання грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_3 .

Встановлено, що при зверненні до суду відповідачем ОСОБА_1 зазначила ОСОБА_2 , батька військовослужбовця ОСОБА_3 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв`язку із характером спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 309/2340/15 (провадження № 61-16776св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (п. 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (п. 49), від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (п. 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (п. 24).

Лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для їх задоволення. Без залучення усіх належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 233/3366/19).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99).

Сторонами у справі позовного провадження про встановлення факту проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу є ті особи, які вважають, що вони проживали однією сім`єю один з одним, а у випадку смерті до участі в справі можуть бути залучені їх спадкоємці, а також ті особи, на права та обов`язки яких може вплинути рішення про встановлення факту.

З матеріалів справи вбачається, що до кола осіб, які реалізували своє право на отримання одноразової грошової виплати у зв`язку з загибеллю ОСОБА_3 , є його батько ОСОБА_2 , та мати ОСОБА_7 .

Звертаючись із заявою про встановлення факту, ОСОБА_1 зазначала заінтересованими особами: ІНФОРМАЦІЯ_5 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/503/24 від 14.11.2024, заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду та роз`яснено заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тому доводи позивача та її представника апеляційний суд відхиляє, оскільки позивач всупереч положенням ст. ст. 51, 175 ЦПК України не зазначила усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні пред`явлених вимог.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив про обізнаність ОСОБА_1 та її представника адвоката Марченко П. В. про наявність двох осіб, батьків військовослужбовця ОСОБА_3 , які вчинили дії щодо отримання одноразової грошової виплати у зв`язку з його загибеллю, однак відповідачем у даному спорі визначили лише ОСОБА_2 .

Апеляційний суд звертає увагу, що висновки суду по суті спору щодо обґрунтованості або необґрунтованості позовних вимог мають бути здійснені за належного суб`єктного складу сторін (постанови Верховного Суду від 21 лютого 2024 року в справі № 522/263/22, від 24 квітня 2024 року в справі № 306/513/16, від 13 травня 2024 року в справі № 753/7177/21).

Крім того, колегія суддів роз`яснює, що відмова у задоволенні цього позову не позбавляє позивача права на звернення до суду з новим позовом із зазначенням належного суб`єктного складу учасників.

Апеляційний суд вважає недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, так як вони можуть стати предметом розгляду справи при зверненні позивача до суду з позовом до належних відповідачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисака Максима Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2025 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков