про відмову у відкритті провадження по справі
21.11.2025 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,
вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним і його скасування,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати договір про відступлення права вимоги, укладений 03.02.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі якої до ОСОБА_3 перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного 29.04.2024 договору позики, на підтвердження якого надана розписка, написана ОСОБА_1 , про отримання ним в позику від ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 5500,00 доларів США зі строком повернення 01.03.2025.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що договір про відступлення права вимоги є незаконним, укладений з порушенням статей 525, 530, 612 ЦК України, згідно з цим договором передана вимога, строк виконання якої не настав на момент його укладення, ОСОБА_1 неправомірно названий боржником. Наведене на думку ОСОБА_1 вказує на незаконність договору відступлення права вимоги від 03.02.2025, що є підставою для його скасування.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23.09.2025 позовна заява розподілена судді Стрілецькій О.В.
Згідно з ухвалою суду від 29.09.2025 позовну заяву залишено без руху.
Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху двічі направлялась позивачу на адресу, вказану ним в позовній заяві, поштові відправлення 21.10.2025 та 11.11.2025 повернулись до суду неврученими з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, судом встановлено таке.
В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа №295/4638/25 за позовом, поданим представником ОСОБА_3 адвокатом Ляховим О.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, на підтвердження укладення якого надана розписка від 29.04.2024 про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів в позику в сумі 5500,00 доларів США, строк повернення яких до 01.03.2025. На підтвердження права вимоги до ОСОБА_1 позивач посилається і надала до матеріалів справи договір про відступлення права вимоги від 03.02.2025, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Провадження у справі відкрито на підставі ухвали суду від 28.04.2025.
21.05.2025 в цій справі ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнати договору про відступлення права вимоги від 03.02.2025, який був укладений між первісним кредитором ОСОБА_2 та новим кредитором ОСОБА_3 , в якій просив визнати незаконним та скасувати його. Обгрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що договір про відступлення права вимоги від 03.02.2025 є незаконним, укладений з порушенням статей 525, 530, 612 ЦК України, згідно з цим договором передана вимога, строк виконання якої не настав на момент його укладення, ОСОБА_1 неправомірно названий боржником, у зв`язку з чим просить визнати його незаконним і скасувати.
Відповідно до ухвали судді від 08.10.2025 зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору про відступлення права вимоги незаконним та його скасування(цивільна справа №295/4638/25, провадження №2/295/2272/25) була залишена без руху.
27.10.2025 ОСОБА_1 усунув недоліки зустрічної позовної заяви.
Згідно з ухвалою суду від 14.11.2025 зустрічна позовна заява ОСОБА_1 прийнята до спільного розгляду з первісною позовною заявою, поданою представником ОСОБА_3 адвокатом Ляховим О.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,об`єднана в одне провадження з первісним позовом та присвоєно цивільній справі №295/4638/25.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В пункті 3 частини 1 статті 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Приписи пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.
Відмова у відкритті провадження у цьому разі можлива лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, залишати позов без розгляду.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.
Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.
У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.
У свою чергу, підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд відмовляє у відкритті провадження з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 186 ЦПК України.
У свою чергу, нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав, зокрема, відмовляти у відкритті провадження.
Проаналізувавши зміст зустрічної позовної заяви, поданої ОСОБА_1 21.05.2025 в справі 295/4638/25, яка прийнята до спільного розгляду з первісним позовом на підставі ухвали суду від 14.11.2025, та зміст цієї позовної заяви, доходжу висновку, що позови мають тотожний суб`єктний склад учасників цивільного процесу, тотожні матеріально-правові вимоги (предмет позову) - визнання незаконним та скасування договору про відступлення права вимоги, укладеного 03.02.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також тотожні обставини, якими ОСОБА_1 обгрунтовує заявлені вимоги (підстави позову) - передача права вимоги, строк виконання якої не настав, з посиланням на недотримання ст.ст. 525, 530, 612 ЦК України.
Отже, в провадженні Богунського районного суду м. Житомира на розгляді вже перебуває інша цивільна справа № 295/4638/25, в якій прийнятий до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 , до тих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження в цій справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 186, 353, 354 ЦПК України, суд
Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування договору про відступлення права вимоги від 03.02.2025.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Стрілецька