Провадження № 2/357/4841/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Примак А. М.,

за участю представника позивача Онищенко Н.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про скасування усиновлення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2025 року Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, в особі начальника Марини Гончарук звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог під час судового розгляду справи, просила суд:

- скасувати усиновлення неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її усиновлювачкою ОСОБА_1 , встановлене згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року народження, з підстави, що усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

- змінити відомості на ті, що були до усиновлення, а саме:

змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 »,

змінити відомості про матір дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_5 »,

змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »,

ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін;

- стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини, відкритий у банківській установі, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2017 року, справа № 357/13198/17, громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усиновила дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до цього рішення дитині було змінено прізвище на « ОСОБА_6 » та по батькові на « ОСОБА_8 », ім?я, дату та місце народження залишили без змін, матір`ю дитини зазначили: ОСОБА_1 . Відомості про батька дитини записані згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 21 лютого 2025 року № 4, виданий Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)).

У травні 2024 році до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшло повідомлення про те, що в сім`ї виникла конфліктна ситуація між усиновлювачкою та дитиною. Після цього повідомлення було викликано ОСОБА_1 разом із дочкою ОСОБА_11 до служби у справах дітей для проведення бесіди і з`ясування обставин конфлікту. Після розмови ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з працівниками служби у справах дітей мати і дочка налагодили відносини між собою. У листопаді 2024 року службі у справах дітей повторно стало відомо від представника навчального закладу, в якому навчається ОСОБА_14 , про непорозуміння в родині. У зв`язку з цим повідомленням працівниками служби у справах дітей було обстежено умови проживання родини та проведена бесіда з матір`ю та неповнолітньою. ОСОБА_1 повідомила, що конфлікти між нею і дочкою почали виникати і ставитися питання про скасування усиновлення навесні 2024 року. Дитина забажала бути самостійною, почала ігнорувати думку матері, не прислуховуватися до її порад. Влітку відносини між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 налагодилися, до жовтня 2024 року все було гаразд. Згодом ОСОБА_17 почала себе поводити інакше, не слухати матір, між ними розпочалися конфлікти. Дівчина заявляла, що вона не хоче проживати в родині, хоче жити окремо від них і бажає проживати в гуртожитку. З січня 2025 року ОСОБА_17 повідомила, що буде переїжджати до гуртожитку, який самостійно оплатила та 19 січня 2025 року дитина до нього переїхала. 3 собою вона забрала всі речі, які вважала за потрібне. ОСОБА_1 повідомила, що категорично відмовляється спілкуватися з дочкою і матеріально її утримувати.

27 січня 2025 року до служби у справах дітей з Урядової гарячої лінії надійшло звернення неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення психологічного насильства зі сторони її матері ОСОБА_1 . За підсумками виїзду було складену акт рівня безпеки дитини від 28 січня 2025 року та акт оцінки потреб сім?ї (період проведення з 29 січня 2025 року по 04 лютого 2025 року). Згідно цих документів було встановлено, що з січня 2025 року дитина проживає у гуртожитку навчального закладу, де вона навчається. Анна відвідала консультацію психолога центру соціальних служб з метою з?ясування рівня тривожності та психоемоційного стану. За результатами діагностики у дитини були наявні ознаки психологічної травми, зокрема значні зміни у міжособистісних стосунках. Дитина демонструвала відстороненість від матері, а також спостерігалися перепади настрою. За словами ОСОБА_13 , її стосунки з матір`ю ОСОБА_1 , є складними, мати часто вдається до словесних образ, погроз та приниження. Вона намагається контролювати ОСОБА_18 , висуває безпідставні звинувачення і створює атмосферу залякування. Стосунки з бабусею та дідусем також є напруженими. 05 лютого 2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради слухалося питання про соціально-правовий захист усиновленої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було прийнято рішення про влаштування неповнолітньої до сім`ї патронатного вихователя, а ОСОБА_1 рекомендовано пройти курс «Батьківство в радість».

Згідно з наказом служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 06 лютого

2025 року № 03-03/20 «Про взяття неповнолітньої ОСОБА_2 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було взято на відповідний облік у службі у справах дітей, з підстави: ухилення батьків, осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків.

На підставі заяви неповнолітньої ОСОБА_2 від 05 лютого 2025 року та наказу служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 06 лютого 2025 року № 19/03-11 «Про передачу неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 » неповнолітня з 06 лютого 2025 року проживає в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 . Згідно з інформацією Білоцерківського міського центру соціальних служб від 03 липня 2025 року № 514/02-15, встановлено, що з 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 надавались соціальна послуга «консультування». Протягом трьох місяців вона відвідувала психолога, пройшовши 8 індивідуальних консультацій. У процесі отримання послуги ОСОБА_1 здійснювала спроби налагодити стосунки зі своєю усиновленою дочкою ОСОБА_2 . Зі слів матері, вона неодноразово телефонувала доньці, ініціювала декілька зустрічей, однак дитина наразі не виявляє бажання підтримувати контакт.

Згідно з інформацією щодо вихованки центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» ОСОБА_2 від 02 липня 2025 року № 147-Д, встановлено що неповнолітня відвідує психолога з 12 грудня 2024 року і дотепер. Психодіагностичний висновок: контактна, доброзичлива, відверта, чуттєва, напружена. Відчуває емоційний дискомфорт через напружені стосунки з матір`ю - усиновлювачкою. Шкала особистої напруженості - високий рівень, ситуативної тривожності - у межах норми (низький рівень). Прагне задовольнити потребу у визнанні та увазі з боку інших: не відчуває безумовного прийняття з боку матері-усиновлювачки та інших родичів з боку матері (баби та діда). Натомість перебуває в постійній напрузі через критику, обезцінення та зневагу до себе, як особистості та постійний контроль. В подальшому неповнолітня ОСОБА_20 усвідомила важливість спілкування з матір`ю (зайнявши дорослу позицію), однак усі намагання дівчини зводилися до контролю та холодності матері (зі слів неповнолітньої). Дівчина знов відчувала неприйняття та самотність.

Відповідно до пункту 105 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 (зі змінами) у разі виявлення фактів порушення прав дитини служба у справах дітей протягом місяця вживає заходів щодо їх усунення. Якщо протягом місяця не вдається усунути причини, що призводять до порушення прав дитини, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення), сільської, селищної ради за клопотанням служби у справах дітей звертається до суду з позовом про скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним або позбавлення усиновлювачів батьківських прав.

Службою у справах дітей Білоцерківської міської ради неодноразово велися бесіди з усиновлючкою ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_2 щодо їх примирення та возз`єднання, але ситуація щодо налагодження між ними стосунків не змінилася. З урахуванням викладеного просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, під час розгляду справи в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В липні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

21.07.2025 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено підготовче судове засідання на 19 серпня 2025 року о 12 год. 30 хв.

19.08.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату для надання можливості ознайомитися з матеріалами позовної заяви, які отримала 19.08.2025.

19.08.2025 заяву відповідача задоволено, підготовчий розгляд справи відкладено на 03.10.2025 на 12 год. 15 хв.

03.10.2025 під час підготовчого судового засідання суд протокольною ухвалою постановив допитати в якості свідка патронатного вихователя ОСОБА_19 та під час розгляду справи по суті в судовому засіданні з`ясувати думку, а також протокольною ухвалою на місці постановив закрити підготовче судове засідання, призначити розгляд справи по суті на 04.11.2025 на 14:15 год.

04.11.2025 після розгляду справи по суті суд перейшов на стадію ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення на 20.11.2025 на 10:15 год.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Суду пояснила, що усиновлення суперечить інтересам дитини. Крім того, після з`ясування в судовому засіданні думки дитини, уточнила позовні вимоги в частині зміни прізвища та по-батькові дитини, які також просила змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », дату та місце народження просила залишити без змін.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що в листопаді-грудні 2023 року до класу Ані прийшла дівчинка нетрадиційної орієнтації, яка погано вплинула на дитину. Аня два роки зустрічалася з хлопцем на ім`я ОСОБА_21 , який старший від неї на 2-2,5 роки. В період з лютого по серпень 2025 особисто з ОСОБА_22 не бачилася, тільки іноді телефонувала її. Вказує, що пропонувала ОСОБА_23 матеріальну допомогу, але вона відмовилася.

В судовому засіданні в присутності психолога ОСОБА_24 була з`ясована думка дитини ОСОБА_2 щодо суті спору, яка суду пояснила, що називає відповідачку мамою. В грудні 2024 року переїхала жити в гуртожиток, оскільки виник конфлікт з мамою, яка сказала, щоб вона їхала і не псувала їй Новий рік та Різдво, а з лютого 2025 року - в патронатну сім`ю, де зараз і живе. Вказує, що в травні 2024 року в неї з мамою (відповідачкою у справі) також був конфлікт. Мама ніколи не казала, що любить її. Коли жили разом, пропонувала самій готувати їжу з продуктів, які дитина купила на зароблені гроші. Зазначає, що мама також пропонувала сплачувати комунальні послуги за себе. Вважає, що від матері не буде підтримки, тільки презирство. Також вказала, що мати була проти спілкування її з рідним братом, молодшим на два роки, який живе в патронатній сім`ї. Наполягає на скасуванні усиновлення, бо вважає, що мати її не любить і не сприймає як особистість. Крім того, окрім відомостей про батьків, також просила повернути їй попереднє прізвище та по батькові.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_25 , яка суду показала, що є патронатною вихователькою і що ОСОБА_17 знаходиться у неї в будинку з лютого 2025 року. Вона дуже гарна, спокійна дівчинка. Зі слів ОСОБА_23 , вона повертатися до мами не хоче, але спілкуватися з нею не проти. ОСОБА_26 не підтримує спілкування ОСОБА_23 з її хлопцем та друзями. Зазначає, що мама не змогла стати мамою, вона дуже жорстка. Вона не розуміє дитину, хоча добре її виховала.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

3.1. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . У свідоцтві про народження серїі НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 21.01.2015 (актовий запис № 139 від 22.01.2008) її батьком вказаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 11).

3.2. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2017 у справі № 357/13198/17 заяву ОСОБА_1 про усиновлення задоволено. Вирішено усиновити громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Внести зміни до актового запису про народження № 139 від 22.01.2008, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_6 », по батькові на « ОСОБА_8 », ім`я, дату та місце народження залишити без змін, матір`ю дитини зазначити ОСОБА_1 (а.с. 7-9).

3.3. Після внесення змін до актового запису про народження дитини, було видано свідоцтво про народження на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 139 від 22.01.2008). У свідоцтві про народження серїі НОМЕР_2 , виданому Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області від 21.12.2017 її батьком вказаний ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 10).

3.4. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 21.02.2025 № 4 ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Біла Церква Київської області, актовий запис № 139 від 22.01.2008 складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, відомості про батька: ОСОБА_3 , громадянин України, відомості про матір: ОСОБА_1 , громадянка України. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с. 14 та зворот).

3.5. Відповідно до Витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/4082 від 18.02.2025 за відомостями реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18.02.2025 зареєстровано 4 особи: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 16).

3.6. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 08.04.2025 дитина ОСОБА_2 визнана здоровою (а.с. 17).

3.7. 05.02.2025 неповнолітня ОСОБА_2 звернулася до Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області із заявою про влаштування її до сім`ї патронатного вихователя в зв`язку з тим, що перебуває в складних життєвих обставинах, стосунки з мамою складні (а.с. 20).

3.8. Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради від 05.02.2025 рекомендовано Службі у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області влаштувати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 . ОСОБА_2 рекомендовано пройти курс «Батьківство в радість» при Білоцерківському центрі соціальних служб та звернутися на консультацію до психолога цього центру (а.с. 18 та зворот).

3.9. Наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 06.02.2025 № 03-03/20 неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах з підстави ухилення батьків, осіб, які їх замінюють від виконання своїх обов`язків (а.с. 19 та зворот).

3.10. Наказом Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області від 06.02.2025 № 19/03-11 неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 (а.с. 21та зворот), про що складено акт про факт передачі дитини від 06.02.2025 (а.с. 22 та зворот).

3.11. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 25.02.2025 № 143 вирішено влаштувати неповнолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 строком не більше як на три місяці з дати, зазначеної в акті про факт передачі дитини (а.с. 23 та зворот).

3.12. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 22.04.2025 № 339 вирішено продовжити термін перебування неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 з 06 травня 2025 року строком не більше як на три місяці (а.с. 24 та зворот).

3.13. Згідно Акту обстеження умов проживання від 11.12.2024 з метою перевірки умов проживання усиновленої, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що за вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , мати, ОСОБА_2 , дочка, ОСОБА_27 , дід, ОСОБА_28 , бабуся. Встановлено, що в сім`ї між матір`ю-усиновлювачкою та дитиною існує конфлікт і непорозуміння. ОСОБА_2 бажає, щоб дочка проживала окремо від сім`ї в гуртожитку навчального закладу, де навчається. Зі слів дитини, в родині їй дорікають, що вона не оплачує комунальні послуги та користується всіма благами, створеними сім`єю в будинку (а.с. 25 та зворот).

3.14. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного фахівцем ОСОБА_29 в період з 29.01.2025 по 04.02.2025 відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , випадок класифіковано як складний (а.с. 26-29).

3.15. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 від 04.02.2025 встановлено, що основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини це ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини (а.с. 30 та зворот).

3.16. З протоколу № 1 засідання міждисциплінарної команди з ведення випадку неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштованої до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 вбачається, що мати дитини відмовилася від роботи із психологом, неповнолітня ОСОБА_2 повідомила, що категорично не хоче повертатися до матері. Мати дівчинки повідомила, що вона розглядає примирення із дочкою, заперечує проти позбавлення її батьківських прав, стверджує, що підстави для цього відсутні. Готівкові кошти дочці давати не буде, а лише може купувати конкретні речі, оплачувати рахунки тощо (а.с. 31 та зворот).

3.17. З протоколу № 2 засідання міждисциплінарної команди з ведення випадку неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштованої до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 повідомила, що вона до цього часу з мамою зв`язок не підтримує, телефон мамин не розблокувала, бажання примиритися з мамою немає, можливості для повернення до матері наразі не розглядає. Матір дитини ОСОБА_1 підтвердила, що вона дійсно заблокована дочкою. Аня не хоче з нею бачитися та спілкуватися (а.с. 32 та зворот).

3.18. З протоколу № 3 засідання міждисциплінарної команди з ведення випадку неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштованої до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 повідомила, що з того часу з мамою була одна зустріч, спілкувалася з нею декілька разів по телефону. Повертатися до матері не хоче, просить скасувати усиновлення. Матір дитини ОСОБА_1 , підтвердила, що дійсно з Анею відбулася лише одна зустріч. Вона протягом цього часу телефонувала їй дванадцять разів, а дочка їй чотири. Проти скасування усиновлення не заперечує, оскільки це свідомий вибір дочки (а.с. 33 та зворот).

3.19. З листа ВСП «Технолого-економісний фаховий коледж Білоцерківського національного аграрного університету» від 17.02.2025 № 45 вбачається, що ОСОБА_2 є студенткою 1 курсу ОПП «Ветеринарна медицина», де навчається з 01 вересня 2024 року, відповідально ставиться до навчання, має достатній та середній рівень навчальних досягнень. З матір`ю останній рік стосунки дуже напружені, навіть конфліктні. Протягом навчання у коледжі мати дитиною самостійно особисто не цікавиться. Проте, на вимогу закладу, коледж відвідувала (а.с. 34 та зворот).

3.20. Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 12.02.2025 № 125/02-15 за результатами проведеної оцінки потреб у наданні соціальних послуг сім`я перебуває у складних життєвих обставинах через ухилення матері, від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини. ОСОБА_30 висловила бажання скасувати усиновлення по відношенню до доньки (а.с. 35).

3.21. Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 17.02.2025 № 140/02-15 за результатами проведеної оцінки потреб у наданні соціальних послуг сім`я перебуває у складних життєвих обставинах через ухилення матері, від виконання своїх батьківських обов`язків із виховання дитини. ОСОБА_1 відмовилася від співпраці із Білоцерківським міським центром соціальних служб, пояснивши своє рішення тим, що вона остаточно прийняла рішення щодо скасування усиновлення по відношенню до доньки, ОСОБА_2 (а.с. 36).

3.22. Відповідно до листа Білоцерківського міського центру соціальних служб від 03.07.2025 № 514/02-15 за результатами наданої соціальної послуги «консультування» досягнуто стабілізації психоемоційного стану ОСОБА_1 , у зв`язку з чим надання соціальної послуги припинено 01.07.2025 (а.с. 37).

3.23. Відповідно до Інформації щодо вихованки центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 02.07.2025 № 147-Д, неповнолітня зарахована до ЦСПРД «Злагода» 12 грудня 2024 року. Психодіагностичний висновок: контактна, доброзичлива, відверта, чуттєва, напружена. Прагне задовольнити потребу у визнанні та увазі з боку інших: не відчуває безумовного сприйняття з боку матері усиновлювачки та інших родичів з боку матері (бабуся та дід). Натомість перебуває в постійній напрузі через критику, обізцінення та зневагу до себе, як особистості та постійний контроль (а.с. 38).

3.24. Відповідно до висновку виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 22.10.2025 № 4307/0107 визначено, що скасування усиновлення неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не суперечить інтересам дитини.

IV. Норми права, які застосував суд.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За змістом ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, онуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням, всиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення права на повагу до приватного і сімейного життя, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Втручання у право на повагу до сімейного життя становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не має однієї або кількох законних цілей, зазначених у пункті 2 цієї статті, а також не є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення такої цілі чи цілей. Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі «Курочкін проти України»).

Згідно з пунктами 1, 2 статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута) від 27 листопада 2008 року, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Відповідно до ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ст. 239 СК України правовими наслідками щодо скасування усиновлення: у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. У разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у пункті 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, якщо дитина не передається батькам, за нею зберігається право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала після усиновлення. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у пункті 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, якщо дитина не передається батькам, суд може постановити рішення про стягнення аліментів на дитину з особи, яка була усиновлювачем, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу.

Пунктом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, визначено, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності з п. 13 вказаної вище постанови, усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні.

Відповідно до ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст.ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

V. Мотивована оцінка і висновки суду та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Стороною позивача було надано суду достатньо доказів того, що усиновлення суперечить інтересам дитини та не забезпечує їй сімейного виховання.

Так, під час розгляду справи в судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, зазначила, що конфлікті ситуації між нею та дитиною триваю ще з 2024 року. Відповідачці не подобаються друзі та коло спілкування дитини. Протягом останнього часу вона намагалася знайти спільну мову з дитиною, але все марно. Тому, вона погоджується на скасування усиновлення та стягнення з неї аліментів на користь дитини, що лише констатує той факт, що відповідачка повністю самоусунулася з життя дитини та не забезпечує їй належного сімейного виховання.

Крім того, в судовому засіданні, під час з`ясування думки дитини встановлено, що серйозний конфлікт між дитиною та мамою виник наприкінці грудня 2024 року, після чого дитина переїхала жити в гуртожиток, а згодом до сім`ї патронатного вихователя, де і проживає станом на теперішній час. Дитина тримає образу на матір за те, що ніколи не чула від неї слів любові та не відчувала турботливого ставлення. Вона вважає, що матір не сприймає її як особистість. Анна наполягала на скасуванні усиновлення, а також просила повернути їй попереднє прізвище та по батькові.

Отже, відповідачка у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини участі вже тривалий час не приймає, стосунки у дитини з відповідачкою не склалися. Представники позивача намагалися спілкуватися з відповідачкою, з`ясувати її ставлення зараз до доньки, але ситуація не змінилася. В той же час дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача, належного спілкування в них немає.

Також суд приймає до уваги психодіагностичний висновок щодо дитини, який міститься в матеріалах справи та відповідно до якого дитина відчуває емоційний дискомфорт через напружені стосунки з матір`ю усиновлювачкою, прагне задовольнити потребу у визнанні та увазі з боку інших: не відчуває безумовного прийняття з боку матері-усиновлювачки та інших родичів з боку матері (баби та діда), натомість перебуває в постійній напрузі через критику, обезцінення та зневагу до себе, як особистості та постійний контроль.

Суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому, з урахуванням сукупності всіх досліджених доказів, а також з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, враховуючи думку самої дитини, її психологічний стан, а також сталі соціальні зв`язки, суд висновує, що є всі підстави для скасування усиновлення, яке суперечить інтересам дитини та не забезпечує їй сімейного виховання. В зв`язку з цим, підлягають зміні відомості в актовому записі про народження дитини на ті, що були до усиновлення.

Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність скасування усиновлення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 238 Сімейного кодексу України, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на дитину є обґрунтованими.

Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її потреби, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, враховуючи визнання позову відповідачкою, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що слід стягувати з відповідача аліменти на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини, відкритий у банківській установі, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється з позивача за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн за дві позовні вимоги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 238-241 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про скасування усиновлення задовольнити.

Скасувати усиновлення неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її усиновлювачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведене на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2017 з підстави, що усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання.

Внести зміни до актового запису про народження дитини за № 139 від 22.01.2008, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області на ті, що були до усиновлення наступного змісту:

- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »;

- змінити по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »;

- змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 »;

- змінити відомості про матір дитини з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_5 »;

- всі інші відомості залишити без змін.

Вважати усиновлення скасованим від дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини, відкритий у банківській установі, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, , місцезнаходження: 09107, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Павла Скоропадського, будинок 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 20 листопада 2025 року.

Суддя Г. О. Рижко