РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/4375/25

Провадження №2/751/1421/25

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі:

головуючого - судді Ченцової С. М.

секретар судового засідання Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»

представник позивача - Романенко Михайло Едуардович

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача - адвокат Марченко Ніна Іванівна

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 4531545 від 19.04.2021 року у розмірі 43251 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 19.04.2021 за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», Головач Б.І. подано заявку на отримання кредиту № 4531545.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4531545 від 19.04.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Відповідно до умов Кредитного договору, до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб- сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Правила надання фінансових кредитів ТОВ «МІЛОАН» розміщені для ознайомлення на офіційному веб-сайті Кредитодавця.

Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 4531545 від 19.04.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 12000 гривень.

13.09.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 4531545 від 19.04.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 43251 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10800 грн.; заборгованість за відсотками становить 31131 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1320 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Керуючись ст. 512 - 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов Кредитного договору № 4531545 від 19.04.2021 року, Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 4531545 від 19.04.2021р., направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 4531545 від 19.04.2021 року.

Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 4531545 від 19.04.2021 року.

21.07.2025 року на адресу суду представник відповідача Марченко Н.І. подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги частково у сумі 16899 грн, в іншій частині відмовити, та зменшити витрати на професійну правничу допомогу.

Заперечення обґрунтовані тим, що із наданих позивачем документів вбачається, що 19.04.2021 ОСОБА_1 подав ТОВ «Мілоан» анкету-заяву на кредит № 4531545 в сумі 12000,00 грн. зі строком користування 30 днів. 19.04.2021р. між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений електронній формі договір про споживчий кредит № 4531545.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 договору сума кредиту - 12000,00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів - 19.05.2021р.

Пунктом 1.5.1. Договору встановлена комісія за надання кредиту - 1320,00 грн. одноразово.

Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25% від суми фактичного залишку кредиту за кожен день використання кредиту та за 30 днів становлять 4500,00 грн (пункт 1.5.2 Договору).

Такі ж умови передбачені Паспортом споживчого кредиту № 4531545, який є додатком № 2 до Договору про споживчий кредит від 19.04.2021р.

Відповідно до умов Договору 19.04.2021р. ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 12000 грн.

19.05.2021р. Відповідач, подав заяву на пролонгацію кредиту на 15 днів, сплатив при цьому 1200 грн. комісії за пролонгацію, 1746 грн. - на часткову сплату процентів по кредиту, нарахованих за період користування з 19.04.2021р. по 10.05.2021р., та 1200 грн на часткове погашення тіла кредиту.

Кредит був пролонгований на 15 днів, тобто до 03.06.2021р.

Із вказаної «відомості про щоденні нарахування та погашення» вбачається, що з дати видачі кредиту до 19.05.2021 ТОВ «Мілоан» щоденно нараховувало 150 грн - проценти за користування кредитом, починаючи з 20.05.2021 по 03.06.2021 позичальник нараховував проценти щоденно по 135 гривень, що відповідало умовам Договору.

Проте, починаючи з 04.06.2021 по 19.07.2021 позичальник щоденно нараховував проценти в сумі 540 грн., а в період з 20.07.2021 по 02.08.2021 - по 108,00 грн. з посиланням на п.1.6 Договору.

Пунктом 1.6 Договору передбачений розмір стандартної (базової) ставки. Пунктом 2.2.3 обумовлено, зокрема, що стандартна (базова) ставка використовується для нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування та строку пролонгації кредиту.

Проте, нарахування процентів як плати за кредит після закінчення строку, на який наданий кредит, є незаконним.

Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання також урегульовані законодавством.

Отже, в даному випадку у період 19.04.2021 по 19.05.2021 було нараховано процентів на суму 4500 гривень, а з 19.05.2021 по 03.06.2021 (кінцевий термін правомірного користування позичальником кредитними коштами) нараховано 2025 гривень, всього 6525 гривень. Із виписки вбачається, що у зазначений період відповідач сплатив 1746 грн. в погашення нарахованих процентів, отже заборгованість за процентами становить 4779 грн.

Відповідач вважає, що заборгованість ОСОБА_1 по Договору про споживчий кредит №4531545 становить 16899 грн і складається: із 10800 грн. (12000 - 1200) - заборгованість з тіла кредиту, та 4779 грн. (6525 - 1746) - заборгованість по процентам, 1320 грн. - комісія за надання кредиту.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, вважають, що витрати на правничу допомогу в сумі 6000 гривень, заявлені позивачем, є неспівмірними зі складністю даної справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Із наданого Позивачем договору про надання правничої допомоги від 01.01.2025 вбачається, що адвокат Білецький Б.М. здійснює комплексне правове обслуговування ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС». Отже, позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором для нього є стандартним документом, складання якого не становить значної складності. Вважають також, що такі види робіт як «формування додатків до позовної заяви» та «консультація щодо документів та доказів», які зазначені в акті про підтвердження факту надання правничої допомоги від 28.03.2025 , не є правовими за своєю суттю. Крім того, вказаний акт складений 28.03.2025, тоді як додаткова угода до договору про надання правничої допомоги стосовно конкретної справи щодо заборгованості ОСОБА_1 укладена між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» 02.04.2025року. Доказів сплати Позивачем гонорару адвокату Білецькому Б.М. саме у зв`язку із наданням правової допомоги у даній справі до позову не надано. Зі своєї сторони повідомляють суд, що відповідач очікує понести витрати на оплату правничої допомоги у даній справі в сумі 6000 гривень.

23.07.2025 року представник позивача Чуприна К.В. подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначає, що незважаючи на інші умови Договору сторони домовились, що якщо Позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом після спливу терміну (дати) повернення кредиту, проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в період прострочення Позичальника нараховуються за вибором Позикодавця в якості процентів за користування кредитом або в якості процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору.

Отже, на відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5,00 % не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами.

Разом з тим, згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4531545 від 19.04.2021 вбачається, що відповідачем вчинялися дії по сплаті комісії за пролонгацію за кредитним договором, а саме: 19.05.2021 сплачено на погашення заборгованості кошти в розмірі 4 146 грн, з яких: 1 200 грн сплата тіла кредиту; 1 746 грн сплата процентів по кредиту; 1 200 грн. сплата комісії за пролонгацію.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 43 251 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10 800 грн (сума отриманого кредиту в розмірі 12 000 грн. - сума сплаченого кредиту в розмірі 1 200 грн = 10 800 грн.); заборгованість за процентами в розмірі 31 131 грн (сума нарахованих процентів в розмірі 32 877 грн - сума сплачених процентів в розмірі 1 746 = 31 131 грн.); заборгованість за комісію в розмірі 1 320 грн (сума нарахованої пені в розмірі 1 320 грн - сума сплаченої пені в розмірі 0,00= 1 320 грн).

Звертає увагу суду, що на підтвердження законності нарахування заборгованості позивачем до позовної заяви було долучено відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором, яка сформована, підписана та надана первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН».

За весь період перебування права вимоги за кредитним договором у позивача, ним не здійснювалося жодних додаткових нарахувань і не застосовувалося жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Отже, відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості суду не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, позивач приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 43 251 гривень.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 09.07.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно, у позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Представник позивача Романюк В.С. надіслала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належно. Представник відповідача Марченко Н.І. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнають частково у сумі 16899 гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19.04.2021, в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту № 4531545, яка знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства (а.с.10).

ТОВ «МІЛОАН» направлено Головач Б.І. електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 4531545 від 19.04.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства.

Отже, 19.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 4531545, відповідно до якого позичальникові надано кредит на суму 12000 гривень, строком на 30 календарних днів, до 19.05.2021 року (п. 1.2-1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту - 1320 грн., яка нараховується за ставкою 11,00% від суми кредиту одноразово.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору Проценти за користування кредитом 4500 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25% від суми фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредиту.

Такі ж умови передбачені Паспортом споживчого кредиту № 4531545, який є додатком № 2 до Договору про споживчий кредит від 19.04.2021 року (зв. а.с.21-22).

Пунктом 2.3.1.1 Договору, позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невідємною частиною цього Договору.

При продовженні строку кредитування на 15 днів максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту - 10%.

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який пролонгований кредит, нараховуються за ставкою, передбаченою пунктом 1.5.2 Договору.

19.04.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 на кредит. Рахунок № 516874*72 грошові кошти у розмірі 12000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення 44211508 від 19.04.2021 року (а.с.35).

19.05.2021 року ОСОБА_1 подав заяву на пролонгацію кредиту на 15 днів.

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан», 19.05.2021 року ОСОБА_1 сплатив 1200 грн комісії за пролонгацію, 1200 грн - тіла кредиту та 1746 грн - процентів по кредиту, нарахованих за період користування з 19.04.2021 року по 10.05.2021 року (а.с.48-49)

Отже, кредитний договір був пролонгований на 15 днів, до 03.06.2021 року.

13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 07Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за кредитними договорами до боржників зазначеними у Реєстрі прав вимоги (а.с.23-33).

Таким чином позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 4531545 від 19.04.2021 року.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4531545 від 19.04.2021 року на загальну суму 43251 гривня, з яких : сума заборгованості за тілом - 10800 гривень, сума заборгованості за відсотками - 31131 гривня, сума заборгованості за комісією - 1320 гривень, сума заборгованості за пенею - 0 гривень (а.с.12).

27.09.2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило на адресу відповідача ОСОБА_1 досудову вимогу щодо досудового врегулювання спору, яка станом на дату пред`явлення до суду позову відповідачем не виконана та складає 43251 гривню (а.с.38).

Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН», заборгованість відповідача за кредитним договором № 4531545 від 19.04.2021 року становить 43251 гривню, з яких : борг по тілу - 10800 гривень, борг по відсоткам - 31131 гривня, борг по комісії - 1320 гривень, борг по пені - 0 гривень (а.с.12).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Порядок укладення електронного договору передбачено нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також у ст. 12 цього Закону, зазначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідач підписуючи договір позики № 7766242 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.14)

Із змісту статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним Договором про споживчий кредит № 4531545 від 19.04.2021 року.

Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.

Із змісту статті 1054 ЦК України слідує, що за кредитним договором, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено,що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У наданій позивачем суду відомості про щоденні нарахування та погашення зазначено, що у відповідача за період з 19.04.2021 року по 02.08.2021 року наявна заборгованість у сумі 43251 гривня, з яких : сума заборгованості за тілом - 10800 гривень, сума заборгованості за відсотками - 31131 гривня, сума заборгованості за комісією - 1320 гривень, сума заборгованості за пенею - 0 гривень.

19.05.2021 року ОСОБА_1 сплатив 1200 грн комісії за пролонгацію, 1200 грн - тіла кредиту та 1746 грн - процентів по кредиту, нарахованих за період користування з 19.04.2021 року по 10.05.2021 року (а.с.48-49).

Суд вважає, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконав, за таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дослідивши докази у справі, суд не погоджується із розміром суми, яка підлягає стягненню, в частині розрахунку суми заборгованості за нарахованими відсотками з таких підстав.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12(провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та ч. 4 ст. 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Подібні правові висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18).

Судом встановлено, що строк кредитування за кредитним договором був погоджений. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всіх сум кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором.

Отже, є безпідставним нарахування до стягнення з боржника суми відсотків, що передбачені договором після спливу визначеного строку кредитування.

За кредитним договором відповідачу надано кредит у розмірі 12000 грн, строком на 30 днів (п. 1.2-1.4 Договору). Комісія за надання кредиту становить 1320 гривень. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству проценти 4500 гривень, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована. Максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту за 15 днів продовження договору становить 10.0 відсотків.

19.05.2021 року ОСОБА_1 продовжив строк кредитного договору на 15 днів, та сплатив 1200 грн комісії за пролонгацію, 1746 грн. - на часткову сплату процентів по кредиту, нарахованих за період користування з 19.04.2021 по 10.05.2021, та 1200 грн на часткове погашення тіла кредиту.

Згідно кредитного договору строк його дії 30 днів, договір пролонговано на 15 днів, тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином : 4500 гривень - відсотки за користування кредитом за 30 днів, 2025 гривень - відсотки за користування кредитом за 15 днів, отже 4500 + 2025 = 6525 гривень - 1746 гривень (сплачені відповідачем 19.05.2025 року) = 4779 гривень.

Отже, заборгованість за кредитним договором може становити : 16899 гривень, що складається з : 10800 гривень - тіло кредиту, 4799 гривень - відсотки за користування кредитом. Тобто, з 04.06.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 03.06.2021 року відповідачем не подавалося.

З урахуванням викладеного вище, та строку користування кредитом (45 днів), суд дійшов висновку, що нарахування процентів після спливу строку користування кредитом є безпідставним та не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит % 4531545 від 19.04.2021 року у розмірі 16899 гривень, з яких: 10800 гривень - тіло кредиту, 4799 гривень - відсотки за користування кредитом та 1320 гривень - комісія.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.37), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2422 гривень 40 копійок.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Із матеріалів справи, правнича допомога ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надавалася адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 року (а.с.14-17), додаткової угоди № 4531545 до договору №42649746 від 01.01.2025 (а.с.34).

Відповідно до п.4.4 вказаного договору, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість. Акт надається клієнту особисто або надсилається адвокатом факсимільним зв 'язком, поштою або на електронну пошту вказану у договору.

Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 02.04.2025 загальна вартість наданих послуг становить 6 000 гривень (а.с.9).

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом зазначених вище наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись статтями 261, 509, 525, 526, 530, 533, 543, 549, 611, 625, 626, 627, 638, 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4531545 у розмірі 16 899 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2025 року

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя: С.М. Ченцова