ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/701/25
Позовне провадження Провадження № 2/170/229/25
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2025 року сел. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючої судді Стрілець Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шацьк цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» Юхименко Ю.Ю. через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» » та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №9888166. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачу в тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 2050 грн строком на 29 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку, передбаченого п. 4.6 цього договору. Представник зазначає, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі 2044 грн. шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту, що належить відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 22.07.2025, як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon». Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Ініціатором щодо укладення кредитного договору є відповідачка, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту, самостійно добровільно обрав дату укладання договору, погодився з умовами кредитування та отримав від Товариства кредитні кошти.

31.03.2020 між первісним кредитором ТОВ «ФК «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, згідно з яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників, права вимоги до яких відступаються, 31.03.2020 до позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями відповідача за кредитним договором в сумі 3541,60 грн, з яких: 2044 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 475,60 грн. - сума простроченої заборгованості; 1022,00 грн. - сума простроченої заборгованості за підвищеними відсотками.

Відповідач ОСОБА_1 не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена, загальна сума заборгованості становить 4947,69 грн, з яких: 4032,16 заборгованість за кредитним договором; 695,14 грн. - збитки, завдані інфляцією; 220,39 - три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на наведене, просить суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором №9888166 від 23.09.2019 у загальному розмірі 4947,69 грн; а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме 2422,40 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 16.09.2025 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-ФАКТОРИНГ" Юхименко Ю.Ю. не з`явився, в поданому позові просить проводити розгляд даної справи за відсутності представника ТОВ "ВВС-ФАКТОРИНГ", у разі наявності підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, відзиву, заяв не подала.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вказані обставини, суд постановив проводити заочний розгляд справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що 23.09.2019 між ТОВ «АРАГОН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9888166 шляхом підписання електронним одноразовим персональним паролем-ідентифікатором №UA127375. Довідкою від 23.09.2019 підтверджується ідентифікація особи позичальника ОСОБА_1 , дата та час відправлення одноразового ідентифікатора позичальнику, дату та час введення одноразового ідентифікатора позичальником (відправлення позикодавцю), а також час перерахування грошових коштів позичальнику (а.с. 32).

Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 2050 грн. строком на 29 днів зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Процентна ставка 0,80% (а.с.56-58).

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 2050 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить Відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 165/07 від 22.07.2025 року, як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon». Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA127375.

Згідно п. 1.7. Кредитного договору електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (в якості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Особистого Кабінету користувача), що додаються до інших електронних даних Заявником, та надсилаються Заявником Кредитодавцю для ідентифікації підпису на цих даних. Одноразовий ідентифікатор доступний тільки Заявнику/Позичальнику та за домовленістю Сторін Договору позики та правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 кредитного договору №9888166 від 23.09.2019 кредит надається строком на 29 днів до 22.10.2019 від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п.3.1 цього договору.

П. 4.1 кредитного договору погоджена знижена процентна ставка в розмірі 0,8% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 292% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом). Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку передбаченого п. 4.6. цього Договору. У випадку дострокового погашення кредиту, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, враховуючи день погашення.

Відповідно до абз. 2 п. 4.6 кредитного договору в будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим договором, проте не більше ніж 100 календарних днів з першого дня прострочення, після чого нарахування процентів може бути припинено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Графіком платежів Додаток №1 до договору позики №9888166 від 23.09.2019 встановлена періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Графік платежів підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором №UA127375 (а.с. 58).

31.03.2020 року між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (далі Позивачем) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 31/03.2020 (далі Договір факторингу), відповідно до умов якого до Позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього договору та визначені в додатку №1 до даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із договорів визначених в Додатку №1 до договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

01.04.2020 акт прийому - передачі до договору про надання фінансових послуг факторингу №31/03.2020 від 31.03.2020 був підписаний ТОВ «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ».

Відповідно до реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстави заборгованості (Додаток №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №31/03.2020 від 31.03.2020) до ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» перейшло право грошової вимоги зокрема до відповідача за кредитним договором №9888166 від 23.09.2019 в сумі 3541,60 грн., з яких: 2044 прострочена заборгованість по тілу кредиту; 475,6 грн. прострочена заборгованість по відсоткам; 1022 грн. прострочена заборгованість по підвищеним відсоткам (а.с.9-10).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 08.01.2025 за кредитним договором №9888166 від 23.09.2019 сума заборгованості становить: 3541,60 грн, заборгованість на дату відступлення права вимоги; 490,56 грн. сума нарахованих відсотків; 695,14 грн. збитки завдані інфляцією; 220,39 грн. три процента річних від простроченої суми за період з 3/31/2020 по 24.02.2022 (а.с. 11, 59-60).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ст. ст.76,77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Нормою частини 1 статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до положень частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції

Так, статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Кредитний договір між сторонами укладений шляхом підписання відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) та Заявка, яка є частиною кредитного договору.

За нормою ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах ВП ВС від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Крім того, ВС в постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148св18, зроблено аналогічний висновок щодо ідентичних правовідносин (такого ж спору).

ТОВ "АОАГОН" належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти (позику) на загальну суму 2050 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» та відповідачем ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», ні на рахунок попереднього кредитора. Позивач на підставі долучених доказів довів, що до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні, яке відповідач не виконав належним чином.

З моменту отримання кредиту ОСОБА_1 заборгованості за кредитом не погашала, в зв`язку з чим на момент подачі позову у суд в неї утворилася заборгованість 3541,60 грн, заборгованість на дату відступлення права вимоги; 490,56 грн. сума нарахованих відсотків; 695,14 грн. збитки завдані інфляцією; 220,39 грн. три процента річних від простроченої суми за період з 3/31/2020 по 24.02.2022 (а.с. 11, 59-60).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № 3222 від 26 серпня 2025 позивачем було сплачено 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору.

Оскільки позов задоволено повністю, тому з ОСОБА_1 в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок судового збору.

Згідно договору №28/05/2025 про надання правничої допомоги від 28.05.2025 правову допомогу позивачу у справі надавало адвокатське об`єднання «Деналі», в підтвердження понесених витрат позивачем надано відповідні документи, згідно яких вартість послуг становить 5000 грн.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданням послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні, сторони не брали участь в судовому засіданні, не обмінювалися заявами щодо позову. Ціна позову даної справи становить 4947,69 грн. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, тому наявні підстави для часткового їх задоволення в сумі 3000 гривень, що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.

Керуючись ст.13, ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.610, ст.611, ст.625, ст.1050 ЦК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» ( , адреса м. Київ, пров. Бутишів, буд. 12), заборгованість за Кредитним договором № 9888166 від 23.09.2019 року у розмірі 4032,16 грн. (чотири тисячі тридцять дві гривні 16 копійок), збитки завдані інфляцією у розмірі 695,14 грн. (шістсот дев`яносто п`ять гривень 14 копійок); три проценти річних у розмірі 220,39 грн. (двісті двадцять гривень 39 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» ( , адреса м. Київ, пров. Бутишів, буд. 12), суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС-Факторинг» ( , адреса м. Київ, пров. Бутишів, буд. 12), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Шацьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.11.2025.

Суддя /підпис/ Н.В.Стрілець

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Стрілець