Справа №: 343/1528/25
Провадження №: 2-з/343/11/25
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

19 листопада 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 343/1528/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, ОСОБА_2 , Долинського будівельно-монтажного об`єднання "РАЙАГРОБУД", Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування рішень Долинської міської ради та розпорядження міського голови, технічної документації із землеустрою, державної реєстрації права власності та записів про державну реєстрацію земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за вказним вище позовом, в якому позивач просить:

1) скасувати:

- рішення Долинської міської ради від 29.09.2016 № 441-16/2016 в повному об`ємі;

- рішення Долинської міської ради від 15.12.2022 № 1917-25/2022 в частині п.п. 1, 2, 3, 4;

- розпорядження міського голови від 20.12.2022 № 364 «Про зупинення рішення міської ради» в повному об`ємі;

- рішення Долинської міської ради від 18.07.2023 № 2333-33/2023 в повному об`ємі;

2) скасувати технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розробленої ФОП ОСОБА_3 , та реєстрацію земельних ділянок:

- площею 1,9236 га (кадастровий номер :01:014:0087);

- площею 0,7526 га (кадастровий номер :01:014:0088);

3) скасувати державну реєстрацію права власності, номер запису: 51483554, на земельну ділянку кадастровий номер :01:014:0088 від 21.08.2023, зареєстровану на підставі рішення державного реєстратора Долинської міської ради Івано-Франкіської області Шмеги Лідії Богданівни, індексний номер: 69007855 від 24.08.2023;

4) скасувати в Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровим номером :01:014:0087 та :01:014:0088.

Судові витрати стягнути з відповідачів.

Згідно із ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.08.2025, суд заборонив відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер :01:014:0087, площею 1,9236 га, та кадастровий номер :01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонив проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер :01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.

Розгляд справи перебуває на стадії підготовчого провадження.

18 листопада 2025 року позивач у системі "Електронний суд" сформував заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- накласти арешт на 298/1000 часток майнового комплексу, загальною площею 734,4 кв.м, а саме: літера «Д» - складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити реалізацію, знищення, переміщення даного майна;

- накласти арешт на корпоративні права ТОВ "МАГУРА ГОЛД" ();

- заборонити ТОВ "МАГУРА ГОЛД" () реалізацію, знищення, переміщення наступного майна: 298/1000 часток майнового комплексу, загальною площею 734,4 кв.м, літера «Д» - складські приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивує тим, що під час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності, знаючи про наявність судових спорів, які тривають з 2023 року і по даний час, здійснила відчуження майна, уклавши договір дарування зі своїм чоловіком, який надалі передав спірне майно, яке знаходиться на оспорюваній земельній ділянці, до статутного капіталу ТОВ «МАГУРА ГОЛД».

До суду подано заяву в порядку ст. 49 ЦПК України з позовною вимогою про визнання недійсними договору дарування від 05 серпня 2025 року, який посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Ананевич О.М., зареєстрований в реєстрі за №1446, та Акта № 1 приймання-передачі, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «МАГУРА ГОЛД» , від 12 серпня 2025 року, який посвідчений приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Ананевич О.М., зареєстрований реєстрі за №1530-1531. Враховуючи недобросовісну поведінку відповідача та співвідповідачів, є необхідність у забезпеченні позову.

На підставі рішення Долинської міської ради Івано-Франківської області від 29.09.2016 № 441-16/2016 за заявою керівника Долинського БМО «Райагробуд» ФОП ОСОБА_3 виготовила технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, площею 2,6762 га, кадастровий номер :01:014:0004, на дві земельні ділянки: площею 1,9236 га та площею 0,7526 га. 19 листопада 2021 року Відділ у Долинському районі міськрайонного управління у Долинському районі та м. Болехові ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області зареєстрував земельну ділянку з кадастровиим номером :01:014:0087, площею 1,9236 га, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0088, площею 0,7526га. Рішення Долинської міської ради Івано-Франківської області від 29.09.2016 № 441-16/2016 порушує права позивача, як власника 5/100 часток майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач уважає, що земельна ділянка, площею 2,6762 га, кадастровий номер :01:014:0004, мала бути поділена на три земельні ділянки. Наслідком скасування рішення Долинської міської ради Івано-Франківської області від 29.09.2016 № 441-16/2016 є скасування в Державному земельному кадастрі записів про державну реєстрацію земельних ділянок: з кадастровим номером :01:014:0087, площею 1,9236 га, та :01:014:0088, площею 0,7526 га. Рішенням Долинської міської ради Івано-Франківської області від 18.07.2023 №2333-33/2023 було вирішено передати громадянці ОСОБА_2 в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,7526 га. Дано згоду на поділ земельної ділянки площею 1,9236 га та зобов`язано громадянина ОСОБА_1 і Долинське БМО "Райагробуд" замовити проєкт землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Позивач не звертався із заявою до Долинської міської ради Івано-Франківської області щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0087, площею 1,9236 га. Додані до матеріалів справи документи свідчать, що Долинська міська рада Івано-Франківської області приймає рішення щодо розпорядження земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, що перебуває у спільній частковій власності Долинського будівельно-монтажного об`єднання «Райагробуд", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , без урахування законних інтересів співвласників, на власний розсуд. Виходячи з наведеного, існує реальна загроза того, що земельні ділянки: кадастровий :01:014:0087, площею 1,9236 га, кадастровий номер :01:014:0088, площею площею 0,7526 га, можуть бути розділені ще на декілька земельних ділянок, без урахування інтересів співвласників майна, чи передано в оренду або в користування іншим особам без урахуванням інтересів співвласників.

У 2021 році на частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0088, площею 0,7526 га, було розпочато незаконне будівництво без дозвільних документів, що призвело до утруднення користування його нерухомим майном. Позивач звертався зі заявою до Долинської міської ради Івано-Франківської області, де просив вчинити заходи щодо припинення незаконного будівництва. Долинська міська рада Івано-Франківської області повідомила його, що 29.10.2021 було проведено засідання комісії на предмет перевірки законності виконаних робіт та припинення самочинного будівництва. За результатами перевірки складено акт, протокол про адміністративне правовопорушення, припис про зупинення будівельних робіт, чим зобов`язано суб`єкта містобудування усунути виявленні правопорушення згідно чинного законодавства. Особою, яка вчиняла самовільне будівництво, є ОСОБА_2 . Останньою з метою унеможливлення виконання рішень у справі, вчинено дії направлені на перехід права власності до третіх осіб та укладено: Договір дарування від 05 серпня 2025 року та АКТ №1 приймання-передачі, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «МАГУРА ГОЛД» , від 12 серпня 2025 року. Враховуючи те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:014:0088 наявне спірне нерухоме майно, а також майно, яке збудоване без дозвільних документів (самочинно збудований фундамент), тому відчуження нерухомого майна разом із земельною ділянкою, яка незаконно сформована та є спірною, законодавством заборонено. Невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості відновлення його порушених прав без ініціювання нових позовів, зокрема аналогічного позову в разі поділу земельної ділянки, чи позову про знесення об`єкта будівництва.

Суд, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи та доходить таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частинами 1-2 ст. 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову. При цьому ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначене узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", а також правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначила, серед іншого, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 вказано, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на заявника та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Верховний Суд у постановах від 25.09.2020 у справі № 925/77/20, від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, від 03.04.2020 по справі № 904/4511/19 дійшов відповідного правового висновку та зазначив, що обов`язок доказування наявності обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття заходів забезпечення можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову, покладається саме на заявника.

З урахуванням викладених позивачем обставин та зважаючи як на заявлені позовні вимоги, так і збільшені позовні вимоги, суд висновує, що між сторонами існує спір щодо права користування земельними ділянками та їх меж. Натомість, звертаючись із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить накласти арешт на частку в майновому комплексі та на корпоративні права ТОВ "МАГУРА ГОЛД", якому заборонити реалізацію, знищення та переміщення частки майнового комплексу. Проте предметом та підставою позову є не порушення його права на вказане вище нерухоме майно (частки в ньому) чи розпорядження корпоративними правами, тобто він не претендує на майно, яке є предметом забезпечення позову, а не погоджується з діями його власників щодо його обслуговування, користування та розпорядження ним. А відтак суд уважає, що обмеження, які просить вжити позивач, не пов`язані з предметом спору.

Більше того, позивач не обгрунтував, яким чином накладення арешту на частку в майновому комплексі та на корпоративні права, навіть із урахуванням збільшених позовних вимог, забезпечить реальне та ефективне виконання рішення суду в даній справі, в разі прийняття його на його користь. Натомість такі заходи можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Крім того, позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів, які б обґрунтовано свідчили про те, що новий власник майна має наміри вчинити дії, спрямовані на реалізацію, знищенна, переміщення такого майна.

Щодо тверджень позивача з приводу того, що незабезпечення позову в обраний ним спосіб призведе до подального розформування земельних ділянок чи відчуження нерухомого майна разом із земельною ділянкою, яка незаконно сформована та є є спірною, то такі не заслуговують на увагу, оскільки, згідно з ухвалою від 19 серпня 2025 року, суд заборонив відчуження та розпорядження земельними ділянками: кадастровий номер :01:014:0087, площею 1,9236 га; кадастровий номер :01:014:0088, площею 0,7526 га, а також заборонив проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці, площею 0,7526 га, кадастровий номер :01:014:0088, поза межами площі наявного на ній нерухомого майна.

За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 298/100 часток майнового комплексу та на корпоративні права, заборонивши реалізацію, знищення, переміщення такого нерухомого майна, оскільки позивач не довів відповідність та співмірність такого виду забезпечення позову із заявленими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 343/1528/25 за позовом ОСОБА_1 до Долинської міської ради, ОСОБА_2 , Долинського будівельно-монтажного об`єднання "РАЙАГРОБУД", Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування рішень Долинської міської ради та розпорядження міського голови, технічної документації із землеустрою, державної реєстрації права власності та записів про державну реєстрацію земельних ділянок.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Монташевич