ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 281/481/25
Провадження по справі № 2-др/281/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Данчука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Миколайчук Н. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу по справі № 281/481/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 07.11.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок. У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Зазначає, що рішенням Лугинського районного суду Житомирської області в справі № 281/481/25 було задоволено її позовні вимоги. У поданій нею позовній заяві повідомила суд про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що складає: сума судового збору в розмірі 1211.20 грн., витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 30000,00 грн. Повідомила суд в поданій нею позовній заяві, що докази остаточного розміру понесених судових витрат будуть надані суду пізніше. У підготовчому судовому засіданні 07.11.2025 судом не вирішувалось питання про ухвалення судового рішення в підготовчому провадженні у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі, як це передбачено нормами ЦПК України. У відсутність відповідача суд оголосив про закінчення підготовчого провадження та зразу вийшов до нарадчої кімнати після чого оголосив судове рішення по суті, таким чином справа не розглядалась по суті із проведенням дебатів, а тому і документи про надання правничої допомоги не встигла подати до ухвалення судового рішення. Відтак, не порушила норми ЦПК України та просить суд винести додаткове рішення про стягнення з відповідача в справі № 281/481/25 на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. на підставі договору № 250414-1 про надання правничої допомоги від 14.04.2025, актів виконаних робіт, рахунків на оплату послуг та платіжних квитанцій про оплату правничої допомоги.

Дослідивши указану заяву, суд приходить до наступного висновку

Статтею 44 ЦПК України встановлено обов`язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено , що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Здійснюючи системне тлумачення зазначених вище правових норм, суд приходить до висновку, що:

1) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з роглядом справи, встановлюються судом на підставі доказів, в тому числі і після ухвалення рішення суду, однак за обов`язкової умови, що сторона зробила про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів;

2) лише за наявності поважних причин неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі, суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог;

3) у разі не вирішення судом питань про судові витрати, суд може їх вирішити шляхом ухвалення додаткового рішення суду.

07.11.2025 року судом ухвалено рішення у даній справі та вирішено питання про судові витрати, зокрема у абзаці третьому резолютивної частини рішення вирішено питання про розподіл витрат по сплаті судового збору, у абзаці четвертому резолютивної частини рішення відмовлено у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Оскільки судом вирішено питання про судові витрати у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Посилання ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення на те, що «В підготовчому судовому засіданні 07.11.2025 судом не вирішувалось питання про ухвалення судового рішення в підготовчому провадженні у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі, як це передбачено нормами ЦПК України. У відсутність відповідача суд оголосив про закінчення підготовчого провадження та зразу вийшов до нарадчої кімнати після чого оголосив судове рішення по суті, таким чином справа не розглядалась по суті із проведенням дебатів, а тому і документи про надання правничої допомоги не встигла подати до ухвалення судового рішення.» не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколами судових засідань від 09.10.2025 року та 07.11.2025 року. Також ОСОБА_1 09.10.2025 року, перед судовим засіданням, подала заяву в якій просила у відповідності до ст. 200 та 206 ЦПК України прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні та зазначила, що згідна на ухвалення судом рішення у зв`язку з визнанням їх відповідачем. У судових засіданнях 09.10.2025 року та 07.11.2025 року позивач, її представник та представник третьої особи просили задоволити заяву відповідача та прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що у поданій нею позовній заяві вона, керуючись ч. 8 ст. 141 ЦПК України повідомила суд, що докази остаточного розміру понесених судових витрат будуть надані суду пізніше, суд зазначає наступне.

Посилання на ч. 8 ст. 141 ЦПК України не є абстрактним правом сторони, це право повинне бути реалізоване відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, тобто зазначаючи, що докази остаточного розрахунку понесених витрат на правову допомогу будуть надані пізніше сторона повинна зазначити поважні причини не можливості надати докази, що не було зроблено позивачем у справі.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що у поданій нею позовній заяві вона повідомила суд про попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що складає: сума судового збору в розмірі 1211.20 грн., витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 30000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Звернувшись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь 10000 грн. витрат на правничу допомогу, що є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку (30000 грн.), та не доводить поважність причин зменшення цієї суми, що є самостійною підставою для відмови у відшкодуванні цих витрат.

За таких обставин справи, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Данчук