Провадження № 2/643/6200/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

ТОВ «Споживчий центр» (позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) суму заборгованості за Кредитним договором № 20.01.2025-100000392 від 20.01.2025 в розмірі 18060,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422.40 грн.

Сторони у судове засідання 18.11.2025 не з`явились.

Вирішуючи на даній стадії розгляду справи питання щодо підсудності справи Салтівському районному суду міста Харкова, суд керується таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Місцем реєстрації відповідача в позовній заяві зазначена наступна адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними Довідок про реєстрацію місця проживання особи з Реєстру територіальної громади, а також відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою до 19.08.2019. З 19.08.2019 відповідач за адресою, вказаною в позовній заяві, не зареєстрований. На даний час відповідач не має реєстрації місця проживання згідно з даними вказаних вище реєстрів.

Разом з тим, як вбачається з відповіді № 2019362 від 18.11.2025 з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відповідач зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до адміністративнотериторіального поділу Харківської області відноситься до Люботинського району, та, відповідно, територіальної підсудності Люботинського міського суду Харківської області.

Таким чином, останнім відомим зареєстрованим місцем перебування відповідача є Люботинський район Харківської області.

З висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, викладених в постанові від 14.08.2024 у справі № 607/5535/22, вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню. У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, місце проживання певної особи, за адресою якого вона зареєстрована (взята на облік) як внутрішньо переміщена особа, в розумінні положень цивільного процесуального законодавства є зареєстрованим місцем перебування вказаної особи, виходячи з якого визначається підсудність відповідної справи.

Судом не отримано відомостей про те, що актуальне місце проживання або перебування відповідача, місце його роботи чи місцезнаходження його майна розташовані на території, віднесеній до юрисдикції Салтівського районного суду міста Харкова.

За таких обставин суд констатує, що станом на час пред`явлення позову відповідач не мав реєстрації місця проживання або перебування на території, яка підсудна Салтівському районному суду міста Харкова. Єдиним відомим актуальним зареєстрованим місцем перебування відповідача є адреса його реєстрації як внутрішньо переміщеної особи на території Люботинського району Харківської області, яка відноситься до територіальної підсудності Люботинського міського суду Харківської області.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вказана норма не містить обмежень щодо стадій розгляду справи, на яких суд може передати справу на розгляд іншому суду.

Згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Вказана норма регулює обов`язок суду продовжити розгляд справи виключно за умови, що справа була прийнята судом до провадження з додержанням правил підсудності.

Як вбачається з даних Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, які отримані судом після прийняття даної справи до свого провадження, справа станом на час прийняття її судом до свого провадження не була підсудна Салтівському районному суду міста Харкова.

В остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі «Рисовський проти України» зазначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відсутності підстав продовжувати розгляд даної справи по суті.

Ураховуючи викладене, суд передає справу на розгляд Люботинському міському суду Харківської області - за зареєстрованим у встановленому законом порядку актуальним місцем перебування відповідача, виходячи з якого визначається підсудність даної справи згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Керуючись ст. 31, 32, 258 261, 353, 442, 446 ЦПК України

УХВАЛИВ

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - передати на розгляд Люботинському міському суду Харківської області (вулиця Некрасова, буд. 5, м. Люботин, Харківська область, 62434).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Крівцов Д.А.