Справа № 481/1286/25
Провадж.№ 2/481/605/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.11.2025 Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 року представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором № 200512629 від 22.04.2016 року у загальному розмірі 31219,99 гривень, із яких: 23857,86 гривень сума заборгованості; 5216,87 гривень сума інфляційних втрат; 2145,26 гривень - сума 3% річних, та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі ПАТ «Банк Михайлівський») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200512629, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 11500,00 гривень, строком з 22 квітня 2016 року по 22 квітня 2021 року.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором №200516491, укладеним з відповідачем ОСОБА_1

23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду. Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлення права вимоги. При цьому, згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку з формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку що передбачені умовами кредитного договору.

Таким чином, банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та в визначений строк, в зв`язку з чим станом на 19.08.2025 виникла заборгованість в загальному розмірі 23857,86 гривень, з яких: 7892,25 гривень - заборгованість за кредитом; 15965,61 гривень - заборгованість за відсотками.

Крім того, у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору позивачем нараховано 2145,26 гривень - сума збитків з урахуванням 3% річних, 5216,87 гривень -сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.09.2025 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 04.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено вказану справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду на 25.09.2025 року 11:30 годину.

12.09.2025 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. 22.04.2016 року дійсно, між ним та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено кредитний договір № 200512629, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у розмірі 11500,00 гривень з встановленим строком погашення з 22.04.2016 по 22.04.2021. Виконував свої зобов`язання по поверненню грошових коштів шляхом оплати частинами згідно умов договору. В травні 2016 року він отримав повідомлення від директора Департамену ПАТ «Банк Михайлівський», в якому було зазначено, що між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» 19.05.2016 укладено договір факторингу № 1905, згідно якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 200512629 від 22.04.2016 року. Також повідомлено про те, що на виконання умов даного кредитного договору йому необхідно сплачувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за реквізитами ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда». Пізніше ним було отримано повідомлення від директора ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступило права вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» відповідно до договору факторингу №1 від 20.05.2016 року. Також зазначено, що йому необхідно здійснювати погашення поточної заборгованості в сумі, що залишилась станом на 20.05.2016 та складає 7892,47 гривні рівними частинами кожного 10 числа місяця протягом 12 місяців з дати складання даного повідомлення та зазначено реквізити, на які необхідно перераховувати кошти. Дану інформацію було також підтверджено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. На виконання зазначеного кредитного договору ним було сплачено на реквізити, зазначені в повідомленнях, грошові кошти в погашення кредитного договору у повному обсязі, останній платіж був здійснений 21.07.2016 року. Вважає, що ним повністю погашений кредит. З липня 2016 року претензій зі сторони Банку та інших фінансових установ, щодо непогашення ним кредиту та невиконання ним своїх зобов`язань, до нього не було.

Крім того, зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з чим просив застосувати строки позовної давності щодо вимог, заявлених позивачем.

22.09.2025 року на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що станом на дату подачі позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 200512629 від 22.04.2016 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі №910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Відповідно, не виникало право розпоряджатися майном, у тому числі відчужувати іншим особам.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Окрім того, визнано відсутніми у ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього. Зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2.

30.05.2016 згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності (встановлено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. по справі №910/11298/16).

Беручи до уваги те, що Уповноваженою особою Фонду визнано нікчемним договір факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, укладений між ПАТ Банк Михайлівський та ТОВ «ФК Плеяда», з урахуванням обставин, встановлених постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021р. по справі № 910/11298/16, - то надані відповідачем квитанції про сплату ТОВ «ФК Фагор» коштів не є достатніми доказами, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань за договором №200512629 від 22.04.2016 року перед ПАТ «Банк Михайлівський».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, проти позову заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись обставини, зазначені у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст.ст.509,525-526,598,610,611,622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.

При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі.

Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч.1 ст.1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті625цього Кодексу.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст.ст.512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2016 року між ПАТ«БанкМихайлівський» та ОСОБА_1 укладено кредитний №200512629 щодо кредитування. Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 11500,00 грн., з встановленим строком користування з 22.04.2016 р. по 22.04.2021 р., а Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ«БанкМихайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20 липня 2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15 червня 2020 року, що підтверджується постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16.

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 01липня2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» на рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2021 року у справі №910/11298/16 було задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 04березня 2021 року у справі №910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «Діджи Фінанс» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19 травня 2016 року № 1 та від 20 травня 2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20 травня 2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20 травня 2016 року №1 і №2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19 травня 2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19 травня 2016 року №1 та від 20 травня 2016 року №2, актах прийому-передачі від 20 травня 2016 року до зазначеного договору факторингу №1 і №2, та в договорі факторингу від 20 травня 2016 року №1 та додатках до нього.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 перед товариством становить 23857,86 гривень.

Крім того, новим кредитором нараховано суму збитків з урахуванням 3% річних 2145,26 грн. та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань у розмірі 5216,87 грн.

Позивач стверджує, що наявність у нього прав вимоги підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року у справі №910/11298/16. Хоча вказана постанова й містить посилання на те, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за усіма правами кредитора за основними договорами, що існували на момент переходу цих прав, згідно з договором №7_БМ від 20 липня 2020 року, в той же час жодного переліку, які саме права вимоги були набуті та до яких саме договорів, вказане судове рішення не містить.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи №910/11298/16, а постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року обставини щодо нього не встановлювалися.

Зважаючи на наведене, зазначене судове рішення не має преюдиційного значення в цій справі, отже доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Сам по собі витяг з реєстру кредитних договорів до договору факторингу №7_ БМ від 20 липня 2020 року, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «Діджи Фінанс», не є достатнім і беззаперечним доказом переходу прав вимоги та існування заборгованості, оскільки свідчить лише про перелік осіб, які уклали договори з первісним кредитором і які не виконали умови кредитних договорів.

Окрім того, слід звернути увагу, що розрахунок суми боргу взагалі не містить даних про нарахування первісним кредитором коштів, періодичність їх сплати, нарахувань відсотків та інше, що унеможливлює перевірку нарахованих первісним кредитором сум.

З матеріалів справи убачається, що ТОВ «ФК «Фагор» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу, який був укладений 20 травня 2016 року з ТОВ «ФК Плеяда», а останнє у свою чергу набуло права вимоги на підставі укладеного 19 травня 2019 року договору факторингу з ПАТ «Банк Михайлівський».

Так, в свою чергу, відповідачем надано до суду копію повідомлення ПАТ «Банк Михайлівський» від 20 травня 2016 року та повідомлення ТОВ «ФК «Плеяда» від 20 травня 2016 року, надісланого ОСОБА_1 , в яких міститься інформація про зміну кредитора. Також зазначено, що останньому необхідно здійснювати погашення поточної заборгованості в сумі, що залишилась станом на 20.05.2016 та складає 7892,47 гривні рівними частинами кожного 10 числа місяця протягом 12 місяців з дати складання даного повідомлення, та надано новий рахунок для виконання зобов`язань за кредитним договором №200512629 від 22 квітня 2016 року, що укладений з ПАТ «Банк Михайлівський».

На виконання зазначеного кредитного договору ОСОБА_1 було сплачено на реквізити, зазначені в повідомленнях, грошові кошти в погашення кредитного договору у повному обсязі, останній платіж на суму 7245 гривень був здійснений 21.07.2016 року, що підтверджено квитанцією від 11.05.2016 року, квитанцією від 08.06.2016 року, квитанцією від 21.07.2016 року.

Крім того, відповідачем суду надано оригінали квитанцій від 22.04.2025 на суму 1325,72 грн, 11.05.2016 на суму 1400 грн., 08.06.2016 на суму 1316 грн( а.с.207,208 т.2).

Тобто з наявних у справі доказів убачається, що відповідач сплатив в повному обсязі заборгованість за кредитним договором правонаступнику ПАТ «Банк Михайлівський» ТОВ ФК «Фагор» до ухвалення рішення суду про визнання договору факторингу недійсним.

Тому таке погашення заборгованості є належним виконанням зобов`язань.

Оскільки відповідач виконав свої зобов`язання за кредитним договором перед особою, яка на той час була кредитором, то подальше визнання договорів недійсними не є підставою для покладення на відповідача обов`язку щодо повторної сплати заборгованості.

Проте, позивач не позбавлений права звернутися з вимогою до ТОВ ФК«Фагор» про повернення безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2025 року.

Суддя С.І. Вжещ