ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1716/25
Номер провадження №2-678-689/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 листопада 2025 року селище Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Ходоровський І.Б., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна та зобов`язання передати її з компенсацією вартості,

ВСТАНОВИВ:

1. 31 жовтня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 за змістом якої позивач і відповідач перебували у шлюбі, який розірвано рішенням суду 05 листопада 2021 року.

У період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 , право власності зареєстровано за позивачем.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України житловий будинок є об`єктом спільної сумісної /часткової (так вказано у позовній заяві) власності подружжя, тому частки сторін у праві власності на будинок є рівними по 1/2 частки.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, перебуває у виключній приватній власності позивача і відповідач не має речових прав на неї й фактично позбавлений можливості користуватися своєю часткою будинку, оскільки реалізація прав на будівлю тісно пов`язана з правами на земельну ділянку.

Після припинення шлюбних відносин і розірвання шлюбу відповідач фактично відмовився від участі у користуванні та утриманні спільного майна - не проживає у будинку, не бере участі в його утриманні не бере участі у ремонтах чи інших витратах, не сплачує комунальні та інші витрати, усі обов`язки з утримання майна здійснює виключно позивач, що підтверджує її фактичне володіння та користування цим об`єктом.

Позивач вказує, що з огляду на неподільність об`єкта, відсутність користування майном відповідачем, виключне право позивача на земельну ділянку та її готовність виплатити грошову компенсацію, існують правові підстави для передання частки відповідача у власність позивача.

Технічний поділ будинку у рівні ізольовані частини, придатні для самостійного проживання, з урахуванням вимог будівельних норм та реальної конфігурації об`єкта, є неможливим. Це відповідає критерію «неподільності» в розумінні ст. 183 ЦК України.

Позивач вважає, що за цих обставин збереження спільної часткової власності суперечить як економічній доцільності, так і принципам справедливості та добросовісності.

Позивач стверджує, що передання належної відповідачу частки будинку у її власність з виплатою відповідачу грошової компенсації забезпечить баланс прав сторін: позивач отримає можливість повноцінно розпоряджатися об`єктом, який знаходиться на її земельній ділянці; відповідач отримає справедливу ринкову вартість своєї частки без необхідності утримувати майно, яким він не користується.

За цих обставин позивач просить суд:

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , з виплатою йому грошової компенсації вартості цієї частки і стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію у розмірі, що відповідає ринковій вартості 1/2 частки житлового будинку, визначеній експертною оцінкою;

2) зобов`язати ОСОБА_2 знятися з реєстрації місця проживання у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у разі невиконання відповідачем вимоги, зазначеної у п. 2 зобов`язати відповідний орган реєстрації місця проживання зняти відповідача з реєстрації без його згоди.

2. 04 листопада 2025 року до суду надійшли відомості про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

3. Ознайомившись із позовною заявою, приходжу до наступного висновку.

4. Законодавцем вимоги до позовної заяви визначені у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

5. Так, представником позивача ОСОБА_1 є Акімова Л.В., яка діє на підставі довіреності, а представником в суді є адвокат Юдаєва І.В., яка і подала до суду позовну заяву.

Разом з тим, із перекладу довіреності від 05 серпня 2024 року, яку Петрухіна Л.В. видала Акімовій Л.В., вбачається, що довіреність видана строком на три роки та зберігає чинність до 26 вересня 2025 року або до припинення її дії, без права передоручення.

У ч. 1 ст. 247 ЦК України визначено, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

У зв`язку із тим, що у довіреності хоча й вказано, що вона діє три роки, однак чітко вказано строк 26 вересня 2025 року.

Тобто, строк дії довіреності є припиненим.

На переконання суду у даному випадку може мати місце описка у перекладі довіреності на українську мову, однак суд позбавлений можливості встановити дану обставину, адже наявний лише переклад довіреності українською мовою, а її текст мовою, якою вчинено довіреність, відсутній.

За цих обставин ОСОБА_3 має надати суду належний документ, яким підтверджуються її повноваження як представника Петрухіної Л.В., відповідно право ОСОБА_3 укладати договір про надання правової допомоги з адвокатом Юдаєвою І.В., яка й підписала позовну заяву.

6. У позовній заяві не вказано про наявність електронного кабінету у сторін, не вказано про наявність у відповідача засобів зв`язку (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), позивач не надав підтвердження, що не подавав іншого позову до відповідача (п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

7. Позивач просить у позовній заяві визнати за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку, яка належить відповідачу.

Однак, у позовній заяві позивач не наводить яким саме чином порушуються права та законні інтереси саме позивача, яка юридично є одноосібним власником даного майна.

Тобто, є незрозумілим, які саме права позивача порушені відповідачем і чому подано позов до суду.

За змістом позову позивач фактично просить поділити спільне майно подружжя, водночас, законодавець у ст. 69 СК України надав таку можливість подружжю в нотаріальному порядку.

8. Позивач просить суд зобов`язатися відповідача знятися з реєстрації місця проживання у будинку, а якщо він таку вимогу не виконає зобов`язати орган реєстрації це зробити.

Ставлячи таку вимогу перед судом, позивач не визначив ще одного учасника судового процесу відповідний орган реєстрації.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що існує позасудовий спосіб вирішення порушеного у позовній заяві питання процедура зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) визначена у ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

9. Важливим є звернути увагу позивача на те, що у позовній заяві вказано, що житловий будинок знаходиться у селищі Летичів Хмельницького району Хмельницької області, водночас, надані документи вказують на розташування будинку у с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області.

10. Як зазначено у ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України щодо форми і змісту, тому таку позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 258-261, 263, 268, 272-273, 351-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Ходоровський І.Б.

Суддя Ходоровський І.Б.