УХВАЛА

20 листопада 2025 року

місто Київ

справа № 761/32371/24

провадження № 61-14204ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, якою залишено його позов без розгляду та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, ухвалених з процесуальних питань, як то залишення позову без розгляду, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Проте, ОСОБА_1 не вказує підстав касаційного оскарження постанови та ухвали апеляційного суду, не зазначає, в чому полягає порушення Київським апеляційним судом норм процесуального права та/або неправильне застосування норм матеріального права.

Серед іншого, зміст касаційної скарги не дає підстав для однозначного висновку щодо предмета касаційного оскарження, оскільки на першій (титульній) сторінці вказано, що касаційна скарга подана на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, зміст касаційної скарги містить виклад щодо обставин ухвалення судом апеляційної інстанції вказаної ухвали, а прохальна частина скарга містить вимогу про скасування постанови Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року, щодо якої заявник не наводить жодних доводів та міркувань незгоди з цією постановою.

При цьому, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про ухвалення Київським апеляційним судом 29 жовтня 2025 року судового рішення (ухвали) про відмову в задоволенні клопотання сторони позивача про зупинення апеляційного провадження.

Зі змісту судового рішення апеляційного суду (постанови) не вбачається подання та розгляд клопотання про зупинення апеляційного провадження, до касаційної скарги копію відповідного судового рішення не додано.

Тому, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій визначити (конкретизувати) предмет касаційного оскарження, тобто вказати судове рішення, яке було ухвалено судом, навести підстави касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, додати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2025 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 01 грудня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара