Справа № 214/7247/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

17 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/7247/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулася до суду з позовною заявою 25.07.2025, в якій просила суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2020 до 30.04.2025 у розмірі основного боргу 29 401 грн. 54 коп., інфляційні втрати 5 533 грн. 90 коп., 3% річних 1 366 грн. 32 коп., пеню 1 004 грн. 87 коп., плату за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 до 30.04.2025 339 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача судовий збір 3 028 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , де споживачем послуг є ОСОБА_1 . Хоча й договір про надання послуг з централізованого опалення за вказаною адресою між АТ «Криворізька теплоцентраль» та споживачем укладено не було, однак послуги фактично надавались, остання цими послугами користувалася, а тому зобов`язана їх оплатити. Крім того, АТ "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Свої зобов`язання з надання послуг з централізованого опалення АТ «Криворізька теплоцентраль» сумлінно виконувало, однак у зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань, за період з 01.12.2020 до 30.04.2025 утворилась заборгованість за надані послуги в розмірі 29 401 грн. 54 коп., на яку позивачем нараховані збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме, інфляційні втрати 5 533 грн. 90 коп., 3% річних 1 366 грн. 32 коп., пеню 1 004 грн. 87 коп. Крім того, заборгованість по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 до 30.04.2025 складає 339 грн. 00 коп. Оскільки споживач добровільно заборгованість не погашає, а звернення підприємства з цього приводу ігнорує, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 04.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

14.11.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» Шевченко Ю.С. подала клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки відповідач після відкриття провадження у справі добровільно погасила усю заявлену заборгованість, нараховані збитки, плату за абонентське обслуговування та витрати по сплаті судового збору. Про вказані обставини було повідомлено відділом роботи зі споживачами АТ «Криворізька теплоцентраль» службовою запискою від 14.11.2025 за №1520/31. Про свою участь в судовому засіданні представник позивача не заявила.

Відповідач ОСОБА_1 про свою участь в судовому засіданні не заявила, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, оскільки їх участь в судовому засіданні при розгляді даної категорії справи не є обов`язковою.

Суд, дослідивши вимоги заяви представника позивача, письмові матеріали справи, доходить такого висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір; матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правова позиція щодо розмежування предмету та підстав позову викладена у постановах Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі №405/3360/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20.

Положеннями ст.255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постановах від 03.05.2018 у справі №404/251/17 та від 20.09.2021 у справі №638/3792/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що предмет спору стосується стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , за період з 01.12.2020 до 30.04.2025. Позов пред`явлено до суду у липні 2025 року. При цьому, повне добровільне погашення відповідачем заборгованості, нарахованих збитків, плати за абонентське обслуговування та судових витрат мало місце у листопаді 2025 року. Факт погашення боргу та його відсутності наразі підтвердила представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль», в результаті чого подала клопотання про закриття провадження за відсутністю предмету спору з огляду на задоволення заявлених вимог відповідачем після пред`явлення позову.

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що фактично у правовідносинах, що виникли між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 відсутній предмет спору, адже хронологічно погашення боргу здійснено відповідачем після пред`явлення товариством позову до суду. Зважаючи на це, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне акцентувати увагу, що суд вправі закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом у постановах від 03.05.2018 у справі №404/251/17 та від 20.09.2021 у справі №638/3792/20. Крім того, Верховний Суд зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як слідує з ч.2 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З огляду на закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України та враховуючи, що відповідачем відшкодовано судові витрати добровільно, тому правові підстави для їх стягнення відсутні.

Керуючись ст.ст.13, 247 ч.2, 255, 256, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 17.11.2025.

Суддя О.І. Євтушенко