Справа № 485/1376/25
Провадження № 2/485/608/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка, цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ"до ОСОБА_1 , третя особа- Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

встановив:

У липні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Третьяк Г.О. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" (далі - ТОВ "Ютс-Агропродукт"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" (далі - ТОВ "Перемога-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0078, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області).

Окрім цього, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,1047 га, кадастровий номер :16:000:0047, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області).

30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Південь" (далі - ТОВ "Райз-Південь) був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0078 (далі - договір оренди).

28 грудня 2017 року на підставі додаткової угоди №3600021 до договору оренди, укладеної між ОСОБА_1 , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-Агропродукт", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору, викладених у новій редакції цієї додаткової угоди, строком до 08 грудня 2029 року.

Окрім цього, 30 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Райз-Південь був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,1047 га. кадастровий номер :16:000:0047 (далі - договір оренди).

28 грудня 2017 року на підставі додаткової угоди №3600022 до договору оренди, укладеної між ОСОБА_1 , орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-Агропродукт", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору, викладених у новій редакції цієї додаткової угоди, строком до 08 грудня 2029 року.

Відповідач ТОВ "Ютс-Агропродукт" умови договорів оренди земельної ділянки не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України.

Заборгованість за двома договорами складає: за 2022 рік - 7230,77 грн., за 2023 рік - 7230,77 грн., за 2024 рік - 7230,77 грн., а всього 21 692,31 грн. (вже з відрахуванням податків) за договором оренди землі від 30 листопада 2012 року (загальна площа- 2.81 га.); за 2022 рік - 4320,50 грн., за 2023 рік - 4320,50 грн., за 2024 рік - 4320,50 грн., а всього 12 961,50 грн. (вже з відрахуванням податків) за договором оренди землі від 30 листопада 2012 року (загальна площа- 3,1047 га.)

17 квітня 2025 року ТОВ "Ютс-Агропродукт" продав право оренди земельних ділянок позивачки ТОВ "Перемога-Плюс".

Посилаючись на викладене, просить:

розірвати договір оренди землі від 30 листопада 2012 року (кадастровий номер :10:000:0078, площа 2,81 га), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Райз-Південь" (орендар відповідно до додаткової угоди від 28 грудня 2017 року - ТОВ "Ютс-Агропродукт", новий орендар - ТОВ "Перемога-Плюс");

розірвати договір оренди землі від 30 листопада 2012 року (кадастровий номер :16:000:0047, площа 3,1047 га), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Райз-Південь" (орендар відповідно до додаткової угоди від 28 грудня 2017 року - ТОВ "Ютс-Агропродукт", новий орендар - ТОВ "Перемога-Плюс");

стягнути з відповідача ТОВ "Ютс-Агропродукт" заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки у загальному розмірі 34 653,60 грн. (21692,31 грн. та 12 961,50 грн.), а також судовий збір.

18 липня 2025 року представник відповідача за первісним позовом - Журик А.Л. подав відзив на позов, в якому зазначив, що спірні земельні ділянки розташовані на території Снігурівської ОТГ Миколаївської області, яка була тимчасово окупованою російською федерацією з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року, та на даний час є територією можливих бойових дій. Внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації ТОВ "Ютс-Агропродукт", яке здійснювало діяльність на цій території було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі, використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Факт розграбування підприємства підтверджений витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 12 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України. Крім того, внаслідок бойових дій територія, на якій розташовані земельні ділянки, є забрудненою вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює їх використання. Таким чином, у відповідача відсутня вина у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022-2024 рік за договорами оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст.762 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні /а.с.62-73/.

23 липня 2025 року представник позивача за первісним позовом - адвокат Третьяк Г.О. подала відповідь на відзив, в якій заперечила щодо доводів, викладених у відзиві. Зокрема, зазначила, що відповідачем не підтверджено належними доказами існування форс-мажорних обставин, як підстави для звільнення від виконання зобов`язання, а також факт забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та як наслідок непридатності її для використання за призначенням /а.с.75-80/.

25 липня 2025 року відповідач за первісним позовом ТОВ "Ютс-Агропродукт" звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що укладення договорів оренди земельних ділянок кадастровим номером :10:000:0078, :16:000:0047 відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки такі укладено без проведення обов`язкової нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно встановлення орендної плати здійснено не від нормативної грошової оцінки орендованих земельних ділянок, що суперечить чинному законодавству. Вказане, на думку ТОВ "Ютс-Агропродукт" свідчить про те, що договори оренди земельних ділянок не містять такої істотної умови, як орендна плата із зазначенням її розміру, що є підставою для визнання їх недійсними відповідно до ст.203, 215 ЦПК України /а.с.81-88/.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року зустрічний позов об`єднано для спільного розгляду з первісним позовом /а.с.147-148/.

06 жовтня 2025 року представник відповідача за зустрічним позовом - адвокат Третьяк Г.О. подала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому в задоволенні зустрічного позову просила відмовити за безпідставністю. Зазначає, що сторонами при укладення договорів оренди земельної ділянки дотримано вимог законодавства, договори містять умову щодо розміру орендної оплати, яка виконувалася орендарем. Встановлення орендної плати від нормативної грошової оцінки орендованих земельних ділянок є обов`язковим для земель державної та комунальної власності. Заявила про застосування строків позовної давності /а.с.153-159/.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 , яка є відповідачем за зустрічним позовом не з`явилася. Її представник Науменко А.С. подав заяву про проведення засідання без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, у задоволенні зустрічного позову просять відмовити.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним ТОВ "Ютс-Агропродукт" про розгляд справи повідомлений через підсистему "електронний суд", що підтверджено довідкою про доставку електронного документу.

Співвідповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом ТОВ "Перемога-плюс" про розгляд справи повідомлявся поштою за зареєстрованим місцем знаходження, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, суд прийшов до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0078, розташована в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №263747 від 23 листопада 2012 року та відповіддю №1562193 від 11 липня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.15, 54-55/.

Окрім цього, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,1047 га, кадастровий номер :16:000:0047, розташована в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1562207 від 11 липня 2025 року, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №263748 від 23 листопада 2012 року /а.с. 18, 56-57/.

30 листопада 2012 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Райз-Південь" договір оренди земельної ділянки (площа 2,81 га. кадастровий номер :10:000:0078), за умовами якого передала земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років /а.с.127-130/.

Згідно Додаткової угоди №3600021 до Договору оренди землі від 30 листопада 2012 року, укладеної 28 грудня 2017 року, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ "Райз-Південь", новий орендар - ТОВ "Ютс-Агропродукт", орендар відступив новому орендарю право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0078 терміном до 08 грудня 2029 року /а.с.131-137/.

Окрім цього, 30 листопада 2012 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Райз-Південь" договір оренди земельної ділянки (площа 3,1047 га. кадастровий номер :16:000:0047), за умовами якого передала земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років /а.с.116-120/.

Згідно Додаткової угоди №3600022 до Договору оренди землі від 30 листопада 2012 року, укладеної 28 грудня 2017 року, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ "Райз-Південь", новий орендар - ТОВ "Ютс-Агропродукт", орендар відступив новому орендарю право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :16:000:0047 терміном до 08 грудня 2029 року /а.с.120-125/.

17 квітня 2025 року відповідач ТОВ "Ютс-Агропродукт" відчужив право оренди вказаної земельної ділянки позивачки ТОВ "Перемога-Плюс" на строк один рік, що підтверджується договором №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок /а.с.138-142/.

Згідно Інформаційної довідки №433256160 від 27 червня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0078 та земельної ділянки кадастровий номер :16:000:0047 зареєстровано за ТОВ "Перемога-Плюс" на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-21 /а.с.43-44/.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо ОСОБА_1 від 02 липня 2025 року вбачається, що ТОВ "ЮТС-Агропродукт" не сплачувало ОСОБА_1 орендну плату за земельні ділянки у 2022-2024 роках /а.с.38-40/.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення.

Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч.5 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством.

Положеннями ст.7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) зазначено, що підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати.

Позивачка за первісним позовом, звертаючись до суду, зазначила, що порушення її прав відповідачем ТОВ "ЮТС-Агропродукт" полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належної їй земельної ділянки.

Відповідно до п.4.1. Договору оренди від 30 листопада 2012 року, (земельна ділянка площею 2,81 га.) (у редакції додаткової угоди), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди що складає 9 390,61 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору оренди від 30 листопада 2012 року, (земельна ділянка площею 3,1047 га.) (у редакції додаткової угоди), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди що складає 5 611,04 грн.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавстом України (п.4.2. Договорів оренди (у редакції додаткової угоди).

Орендна плата вноситься орендарем у такі строки: з 01 серпня до 31 грудня (п.4.5. Договорів оренди (у редакції додаткової угоди)).

За положеннями п.12.3, 12.4 Договорів оренди (у редакції додаткової угоди) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Сторони у п.13.2. Договорів оренди (у редакції додаткової угоди) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. ст. 80 ЦПК України).

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з положеннями ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі№ 913/785/17, від 30листопада 2021 року у справі № 913/785/17, від 07 червня 2023 року у справі№ 906/540/22).

Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22.

Кабінетом Міністрів України 06 грудня 2022 року прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, згідно з яким Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області (до якої входить с.Нововасилівка), на території якої розташовані спірні земельні ділянки, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій.

При цьому окупація території військовими формуваннями держави-агресора Російської Федерації, на якій така розташована, є такою обставиною, яка перешкоджає орендарю використання орендованого майна з незалежних від нього причин.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки земельні ділянки розташовані на території, яка у 2022 році була окупована військами РФ, що унеможливлювало їх використання відповідачем за первісним позовом ТОВ "ЮТС-Агропродукт", наявні підстави, передбачені ч.6 ст.762 ЦК України, для звільнення його від сплати орендної плати за 2022 рік.

До подібного висновку прийшов Верховний Суд у постанові 25 червня 2025 року у справі № 610/941/24.

Отже, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідачів орендної плати за 2022 рік.

Разом з тим, належних та достовірних доказів неможливості використовувати земельну ділянку у 2023-2024 роках відповідачі за первісним позовом суду не надали.

Належних доказів обстеження земельних ділянок на предмет їх забруднення вибухонебезпечними предметами, складання актів, внесення інформації до реєстру, як то передбачено Порядком ведення, адміністрування, користування відомостями реєстру територій, забруднених/ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 740 від 07.06.2024 (далі-Порядок), визнання непридатними, звільнення від оподаткування у зв`язку із забрудненням земельної ділянки вибухонебезпечними предметами суду не надано.

Дані Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) містить зазначення територій, на якій були виявлені або яка може забруднена вибухонебезпечними предметами, не є достовірним доказом на підтвердження замінування саме земельної ділянки позивача. На користь такого свідчить те, що за даними вказаної карти до небезпечних територій віднесено територію всього колишнього Снігурівського району Миколаївської області, у т.ч. м.Снігурівка.

Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Сам лише витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 12 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України не є доказом неможливості здійснення відповідачем за первісним позовом "ЮТС-Агропродукт" господарської діяльності.

Відповідач за первісним позовом ТОВ "ЮТС-Агропродукт" протягом 2022-2024 років не вживав жодних заходів з метою обстеження земельних ділянок, про наявність обставин, які перешкоджають йому використовувати земельні ділянки за призначенням позивача не повідомляв. Така поведінка відповідача, на думку суду, є недобросовісною, що позбавляє позивача права користуватися своєю власністю та отримувати від цього дохід.

За даними інформації Снігурівської міської ради від 28 серпня 2025 року, акту візуального обстеження №64 від 12 серпня 2025 року, в результаті обстеження Комісією з візуального обстеження земельної ділянки в межах території Снігурівської міської територіальної громади з`ясовано, що земельні ділянки, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , використовуються за цільовим призначенням, на ділянці з кадастровим номером :10:000:0078 зібраний врожай зернових сільгоспкультур у 2025 році, про що складено відповідний акт обстеження і проведено фотофіксацію стану ділянки. Пільга зі сплати земельного податку за вказану земельну ділянку у 2022-2025 роках не надавалась.

Вказане спростовує доводи відповідача за первісним позовом ТОВ "ЮТС-Агропродукт" про те, що земельні ділянки були або є забрудненими вибухонебезпечними предметами у 2023-2024 роках. У такому разі відповідач за первісним позовом мав би надати докази щодо їх розмінування.

Оскільки відсутні докази абсолютної неможливості використання відповідачем за первісним позовом ТОВ "ЮТС-Агропродукт" земельних ділянок за призначенням у 2023-2024 роках, позовні вимоги до нього, як сторони договору, яка порушила зобов`язання, про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2023-2024 року є обґрунтованими.

Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного.

Відповідно до Договору оренди землі:

- від 30 листопада 2012 року, (земельна ділянка площею 2,81 га.) орендна плата становить 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та складає 9 390,61 грн. за рік оренди.

За розрахунком позивача за первісним позовом сума заборгованої орендної плати за 2023 складає 7 230,77 грн., за 2024 роки - 7 230,77 грн., всього 14 461,54 грн. (вже з відрахуванням 23 % податків).

Відповідно до Договору оренди землі:

- від 30 листопада 2012 року, (земельна ділянка площею 3,1047 га.) орендна плата становить 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та складає 5 611,04 грн. за рік оренди.

За розрахунком позивача сума заборгованої орендної плати за 2023 складає 4 320,50 грн., за 2024 роки - 4 320,50 грн., всього 8 641 грн. (вже з відрахуванням 23 % податків).

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Отже, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом ТОВ "Ютс-Агропродукт" орендної плати за період 2023-2024 роки підлягають задоволенню у загальному розмірі 23 102,54 грн. (8 641 грн+14 461,54 грн.). Відповідач за первісним позовом не надав суду доказів сплати позивачу орендної плати за вказаний період.

Щодо вимог про розірвання договору оренди землі.

Відповідач за первісним позовом ЮТС "Агропродукт" систематично несплачував орендну плату позивачу за первісним позовом, за договорами оренди землі, а саме не здійснив виплату за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням його прав.

За вказаного, доводи позивача за первісним позовом про наявність передбачених п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України, підстав для розірвання договору оренди землі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню.

Продаж відповідачем за первісним позовом ЮТС "Агропродукт" прав оренди земельної ділянки ТОВ "Перемога-Плюс" після істотного порушення прав орендодавця не є підставою для звільнення відповідачів за первісним позовом від відповідальності за порушення умов договору. ТОВ "Перемога -Плюс" набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки після 17 квітня 2025 року, а тому є співвідповідачем за первісним позовом по справі.

Умовами договору про продаж прав оренди №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року не передбачено обов`язку співвідповідача сплати борги за договором оренди спірної земельної ділянки. Крім того, заміна боржника у зобов`язанні іншою особою (переведення боргу) можлива лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.520 ЦК України).

З урахуванням вище зазначеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, у частині розірвання договорів оренди земельних ділянок, та стягненню з відповідача за первісним позовом ЮТС "Агропродукт" на користь позивача за первісним позовом 23 102,54 грн. заборгованості з виплати орендної плати за 2023-2024 роки.

Вирішуючи питання щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 -3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з положеннями Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. 4 - 6, 11, 17, 19 Закону України "Про оренду землі", є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п.п 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу за користування землями державної й комунальної власності не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Проте цей мінімальний розмір орендної плати не застосовується при оренді земель приватної власності (постанова Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі N393/590/17 (провадження N61-3285св22)).

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки, є підставою для перегляду розміру орендної плати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі N635/4233/19).

Отже, положення ст. 288, 289 Податкового кодексу України щодо мінімального розміру орендної плати не застосовується при оренді земель приватної власності.

Судом встановлено, що при укладенні оспорюваного договору оренди землі, у тому числі додаткової угоди сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема розмір орендної плати та порядок її сплати, умови використання земельної ділянки. Відповідач за зустрічним позовом підписала оспорюваний договір та передала земельну ділянку у користування позивачу, який їх прийняв та виконував умови договорів.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом не довів підстав для визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, а тому у задоволені зустрічного позову слід відмовити.

Оскільки судом не встановлено наявності підстав для задоволення зустрічного позову, позовна давність застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки первісні позовні вимоги задоволені частково, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено, з відповідачів за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 645,97 за майнову вимогу та 1937,92 грн. за немайнову вимогу; позивачу за зустрічним позовом понесені ним судові витрати не компенсуюються.

Керуючись ст.12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0078, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" () та ОСОБА_1 , від 30 листопада 2012 року (у редакції додаткової угоди від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" () на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 3,1049 га, кадастровий номер :16:000:0047, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" () та ОСОБА_1 , від 30 листопада 2012 року (у редакції додаткової угоди вд 28 грудня 2017 року до договору оренди землі), право оренди за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" () на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютс-Агропродукт" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :

14 461,54 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят один грн. 54 к.) заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 30 листопада 2012 року (кадастровий номер: :10:000:0078) за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків);

8 641 грн. (вісім тисяч шістсот сорок один грн.) заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 30 листопада 2012 року (кадастровий номер: :16:000:0047) за 2023-2024 роки (вже з відрахуванням податків);

1614,93 грн. (тисяча шістсот чотирнадцять грн. 93к.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 96 к) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 20.11.2025.