Справа № 331/5975/25
Провадження № 2-с/331/55/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року суддя Олександрівського районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Олександрівським районним судом м. Запоріжжя 30.10.2025 року було видано судовий наказ по справі за заявою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2023 року по 31.08.2025 року в розмірі 8540,48 грн. та судовий збір в сумі 302,80 грн.

13.11.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про скасування судового наказу від 30.10.2025 року по справі № 331/5975/25, у зв`язку з тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 періодично сплачувала вказані послуги, зазначена стягувачем сума заборгованості не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації. Між ОСОБА_1 та стягувачем існує спір про право.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, заява про скасування судового наказу від 30.10.2025 року є обґрунтованою, а отже, підстав відмовити у її задоволенні немає.

Враховуючи вищевикладене, судовий наказ підлягає скасуванню.

Щодо вимоги боржника про віднесення судових витрат на рахунок стягувача, слід зазначити наступне.

З аналізу положень ЦПК України вбачається, що відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України у справах наказного провадження учасниками справи є заявник і боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу.

Вказаний розділ Цивільного процесуального кодексу України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

За таких обставин, заявлені вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 161,170, 171 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30.10.2025 року по справі № 331/5975/25 задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 30.10.2025 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2023 року по 31.08.2025 року в розмірі 8540,48 грн. та судовий збір в сумі 302,80 грн.

Роз`яснити заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька