Провадження № 2-з/686/192/25
УХВАЛА

12 листопада 2025 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кармаліти Тетяни Вікторівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу з чужого володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування транспортного засобу з чужого володіння.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.10.2025 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

12.11.2025 до Хмельницького міськрайонного суду хмельницької області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кармаліти Тетяни Вікторівни надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт: на транспортний засіб - автомобіль HYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 номер шасі: НОМЕР_3 , 2007 року, власником якого на сьогодні являється ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду до ОСОБА_2 з позовною заявою про витребування транспортного засобу. Предметом позову є витребування у відповідача транспортного засобу, який на думку позивачки незаконним шляхом був перереєстрований на ім`я відповідача . Враховуючи той факт, що з приводу незаконних дія колишнього чоловіка позивачки та відповідача відкрите кримінальне провадження, докази чого додані до позовної заяви, відповідач отримавши копію позовної заяви з додатками, звернувся із клопотанням до суду про зняття арешту, який накладений слідчим в процесі розслідування кримінальної справи. Клопотання було розглянуто Хмельницьким міськрайонним судом (суддя Данькова С.О.). В задоволенні клопотання було відмовлено 10.11.2025 року, але це не позбавляє повторно звернутись із вказаним клопотанням. Оскільки позовна вимога стосується скасування державної реєстрації на транспортний засіб та витребування її на користь позивачки, це тягне за собою зміни у державному реєстрі рухомого майна. Тому вважаю, що існує потенційна можливість відповідача здійснювати будь які дії з метою оплатного чи безоплатного відчуження такого майна на користь третіх осіб.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суддя дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Згідно правил ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Таким чином, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, предмет та підстави спору, який виник між сторонами, співмірність обраних позивачем видів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя дійшов висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 номер шасі: НОМЕР_3 , 2007 року, до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кармаліти Тетяни Вікторівнипро забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль HYUNDAI SANTA FE, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 номер шасі: НОМЕР_3 , 2007 року, власником якого на сьогодні являється ОСОБА_2 , до набрання законної сили рішення суду по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа