Провадження №2/463/2839/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

13 листопада 2025 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення коштів, -

встановив:

адвокат Пастернак О.О., діючи в інтересах ФОП ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВС №1333913 від 6 листопада 2025 року, звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 72471,29 грн., з якої основана сума боргу - 71034,30 грн., 567,06 грн - інфляційні втрати; 869,93 грн - 3% річних, а також стягнути судові витрати, понесені позивачкою у зв`язку із розглядом судової справи.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 11 листопада 2025 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такої було визначено суддю Стрепка Н.Л.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 12 листопада 2025 року в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України було отримано витяг з Єдиного державного демографічного реєстру що відповідача ОСОБА_2 , з якого вбачається, що останній зареєстрований за адресою, вказаною в позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Згідно з положеннями абзацу 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позові вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Водночас, оглянувши матеріали справи вважаю, що таку слід скерувати до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю, виходячи з наступного.

В позовній заяві представник позивача посилається на положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України та ч. 8 ст. 28 ЦПК України, та вказує, що зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані невиконанням умов договору про надання послуг з продажу об`єкта нерухомості в частині виплати належної їй винагороди за надані послуги, до цієї справи застосовуватиметься загальне правило територіальної підсудності, визначене ст. 27 ЦПК України, або ж альтернативна підсудність справ, яка застосовується за вибором позивача, а тому на її думку дана позовна заява належить до підсудності Личаківського районного суду міста Львова за загальним правилом територіальної підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача.

Так згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до Личаківського району м. Львова.

Водночас, представник позивача позовні вимоги мотивує зокрема тим, що 1 квітня 2025 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 1-01/25 про надання послуг з продажу об`єкта нерухомості, відповідно до до п. 1.1. якого на час дії договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок сприяти продажу об`єкту, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Для виконання обов`язків на час дії договору, замовник передає виконавцеві ексклюзивні права щодо продажу об`єкта (п. 1.2. договору). З метою забезпечення належного виконання умов договору, керуючись, зокрема, п. 2.2. договору, позивачем було вжито ряд необхідних заходів, у квітні 2025 року як наслідок здійснення рекламно-маркетингових робіт щодо об`єкта позивачкою було знайдено потенційного покупця - ОСОБА_3 та запропоновано об`єкт відповідача для купівлі. У травні 2025 року між ОСОБА_3 та відповідачем було погоджено укладення договору купівлі-продажу об`єкта та його нотаріальне посвідчення в кінці місяця за умови врегулювання питання з орендарями об`єкта, водночас із невідомих позивачу причин, угода була перенесена відповідачем на невизначений період часу, в подальшому відповідач не комунікував із позивачкою та не реагував на повідомлення у месенджерах щодо подальших дій по об`єкту, із загальнодоступної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що 13 червня 2025 року, між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого договору є об`єкт (предмет ексклюзивного продажу за договором) - приміщення (група приміщень), нежитлові приміщення 1-го поверху: літ. 1-1, 1-2; підвалу: літ. 1-3, 1-4, 1-5, опис: загальна площа 114.4, адреса: АДРЕСА_2 . Вказує, що незважаючи на умови договору, що передбачають обов`язок відповідача не укладати без позивачки основний договір із третьою особою, інформацію про яких було надано йому позивачкою, відповідач не повідомив про укладений із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу предмета ексклюзивного продажу. Відтак та її думку відповідач всупереч попередній поведінці в межах строків, визначених п. 4.4. Договору, здійснивши відчуження об`єкта третій особі, інформацію про яку було надано позивачем, та не повідомивши про це позивачку, діяв недобросовісно та намагався уникнути обов`язку сплати винагороди за надані позивачкою послуги з продажу об`єкта нерухомості.

Відтак за своїм змістом правовідносини, що виникли між сторонами виникли внаслідок укладення договору про надання послуг з продажу об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 30 ЦПК України передбачено випадки застосування правил виключної підсудності, зокрема відповідно до ч. 1 даної статті позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До аналогічних висновків приходить Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18).

Також у своїй постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи те, що предметом позову ФОП ОСОБА_1 є стягнення з відповідача заборгованості у зв`язку з невиконанням ним умов договору про надання послуг з продажу об`єкту нерухомого майна, яке територіально відноситься до Галицького району м. Львова і територіальної юрисдикції Галицького районного суду м. Львова, доходжу до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, а тому вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України скерувати дану справу на розгляд до Галицького районного суду м. Львова, для розгляду за підсудністю.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, ст.ст. 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, ч. 1 ст. 378 ЦПК України визначено, що недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне скерувати вказану справу для розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31, 258-261, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

матеріали цивільної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення коштів скерувати до Галицького районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Суддя: Стрепко Н.Л.