Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2025 Справа №607/19587/25 Провадження №2/607/5506/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на свою користь та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку по утриманню їхніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 33,33% частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із вересня 2025 року і до закінчення навчання в університеті.

Позивач у поданому позові зазначила, що відповідач з вересня 2025 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що твердження позивачки про те, що він не бере участі у вихованні та утриманні їх дітей, не відповідають дійсності. Вказав, що вони із позивачем не проживають разом із липня 2024 року. Із цього часу, ОСОБА_2 систематично бере участь у матеріальному забезпеченні дітей. Вимога позивачки про стягнення аліментів є безпідставною, оскільки він здійснює матеріальне утримання дітей, добровільно. Твердження позивача, що він не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей з вересня 2025 року вважає необґрунтованим, оскільки він систематично переводить кошти на банківські рахунки дітей, про що свідчать виписки з банку. Окрім фінансового забезпечення, відповідач сплачує кошти за медичне страхування дітей. Також, відповідач забезпечує страхування квартири, в якій проживають позивачка разом із дітьми. Вказує на те, що з серпня 2025 року, з невідомих причин, діти перестали з ним контактувати, що зумовлено впливом позивачки на них. Погоджується щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його заробітної плати, які стягувати на банківські рахунки їх дітей.

Позивач ОСОБА_1 надала суду додаткові пояснення, у яких зазначила, що медичні страховки на дітей видаються працедавцем відповідача по замовчуванню, а не оплачуються ним особисто. Також, долучила до матеріалів справи платіжні інструкції, згідно яких ОСОБА_1 оплатила 06.08.2025 р. 18 540 грн., 25.08.2025 10 000, 00 грн., за навчання ОСОБА_4 та 24.08.2025 - 18 600 грн. згідно договору про надання платної освітньої послуги, за навчання ОСОБА_3 .

ПозивачОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2025 року, яке набрало законної сили.

У даному шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 31 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України) та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 31 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні.

ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання факультету комп`ютерно-інформаційних систем і програмної інженерії (ФІС) Тернопільського Національного технічного університету ім. І.Пулюя (довідка №25, видана 03.09.2025 Тернопільським Національним технічним університетом ім. І.Пулюя).

ОСОБА_4 є студентом першого курсу Тернопільського Національного педагогічного університету ім.. В.Гнатюка, денної форми навчання, факультету мистецтв, форма навчання контрактна (Довідка №3, видана 01.09.2025 р. Тернопільським Національним педагогічним університетом ім. В.Гнатюка).

Як вбачається із, наявних при матеріалах справи, платіжних інструкцій, ОСОБА_1 сплатила 06.08.2025 р. 18 540 грн., 25.08.2025 10 000, 00 грн., за навчання ОСОБА_4 та 24.08.2025 - 18 600 грн. згідно договору про надання платної освітньої послуги, за навчання ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач зазначила, що працевлаштована та отримує щомісячні доходи.

Відповідачем ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи платіжні інструкції, згідно яких останнім здійснювалось переказ коштів на рахунок ОСОБА_3 : 05.09.2025 3 000 грн., 23.09.2025 3 000 грн.; 07.10.2025 3 000 грн., 22.10.2025 3 502,00 грн., та на рахунок ОСОБА_4 : 05.09.2025 3 000, 00 грн., 23.09.2025 3 000,00 грн., 07.10.2025 3 000,00 грн., 22.10.2025 3 502, 00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 працює в «СЕ Себорднеце Україна» та отримує місячні доходи у вигляді заробітної плати. Інших утриманців не має.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дітей та їх матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 06 років до 18 років, який із 01.01.2024 року становить 3 196 грн., відтак вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 (однієї третини) всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Також, задовольняючи позов частково, суд констатує, що між сторонами існує спір щодо визначення розміру та часу перерахування коштів на утриманні дітей, що підтверджено у судовому засіданні поясненнями позивача, яка не погоджується із розміром коштів, які сплачував позивач на вказані цілі та зазначає, що такі сплати були проведено ним не своєчасно. При цьому, суд задовольняючи позов частково відкидає вимоги позивача щодо продовження стягнення аліментів із відповідача до продовження навчання дітей в учбових закладах, оскільки питання утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, повинні вирішуватись після досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріальних можливостей їх батьків, у порядку передбаченому главою 16 СК України.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 (однієї третини) частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2025 року, до досягнення дітьми повноліття.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний зміст рішення суду складений 17.11.2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан