Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2606/25

Номер провадження: 2/511/1184/25

06 листопада 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви.

05 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю « ТАЛІОН ПЛЮС» звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №690221100 від 11.11.2024 року в розмірі 72 239,45 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Дана позовна заява мотивована тим, що 11.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 690221100, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримав від Товариства кредитні кошти ( з урахуванням всіх траншів) у розмірі 23 700,00 грн.

Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 5457-08XX-XXXX-1884, яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору, на підставі якого позивачу було перераховано грошові кошти двома траншами на суму 7 500,00 грн., та 16 200,00 грн., що підтверджується відповідними довідками.

Відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені.

В подальшому, 18.02.2025 Товариство «Манівео швидка Фінансова допомога» відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/22, в тому числі і за кредитним договором № 690221100 від 11.11.2024 року.

Таким чином, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Кредитного Договору №690221100 від 11.11.2024 року.

Відповідно до розрахунку ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» загальна сума заборгованості відповідача складає 84089,05 грн., з яких 23 699,20 грн. тіло кредиту, 48 540,25 грн. заборгованість по відсоткам, 11 849,60 грн. заборгованість по неустойці, однак позивач просить стягнути заборгованості у загальному розмірі 72 239,45 грн., з яких: 23 699,20 грн. тіло кредиту, 48 540,25 грн. заборгованість по процентам.

Просили їх вимоги задовольнити та стягнути на користь позивача зазначену заборгованість із відповідача.

Процесуальні документи у справі.

21.08.2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Павленко А.С. надійшов відзив на позовну заяву, у яких просили суд позовні вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» задовольнити частково в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 690221100 від 11.11.2024 р. у розмірі 38 888,58 грн., що складаються з 15 736 грн. тіло кредиту, 21 967, 53 грн. відсотки за користування кредитним коштами, 1 185,00 грн. - комісії.

Свою позицію обгрунтували тим, що з розрахунку позивача вбачається, що відповідачем з метою виконання своїх зобов`язань за кредитним договором були сплачені наступні суми: 12.11.2024 р. 422,00 грн, 15.11.2024 р. 1 133,00 грн, 30.11.2024 р. 2 171,00 грн, 15.12.2024 р. 4 238,00 грн.

Однак під час розрахунку порушено вимоги ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої у разі недостатності суми здійсненого платежу виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Тобто, законодавством передбачено, що при надходженні платежу кредитодавець має його поділяти на погашення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками. Між тим сплачені відповідачем кошти позивач впершу чергу розподіляв на сплату комісії та процентів, тоді як оплата комісії повинна відбуватися в останню чергу та оплата процентів повинна проводитися впершу чергу прострочених.

Тому вони в наданому контррозрахунку провели розрахунок заборгованості відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, з наданого розрахунку вбачається, що 28.01.2025 р. та 04.02.2025 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нарахувало Відповідачу неустойку у розмірі 5 924,80 грн, загальною сумою 11 849,60 грн. Такі дії суперечать вимогам чинного законодавства, так як в період запровадженого в Україні воєнного стану штрафні санкції за невиконання грошових зобов"язань не нараховуються. Тому ця вимога також не підлягає задоволенню.

Позивачем також було надано розрахунок заборгованості ТОВ «Таліон Плюс», з якого вбачається, що після відступлення боргу за період з 19.02.2025 р. по 12.07.2025 р. ТОВ «Таліон Плюс» донараховано проценти за користування кредитними коштами у сумі 33 444,00. Відповідач вважає, що ТОВ «Таліон Плюс» не мало права на нарахування процентів за користування кредитними коштами, так як таке право їм за умовами договору факторингу не передавалось.

27.08.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відповідно до якої банк не погоджується з викладеними у відзиві доводами, обґрунтовуючи наступним.

Заперечуючи на доводи відповідача щодо невідповідності наданого ними розрахунку заборгованості ст.19 Закону України «Про споживче кредитування» , позивач зазначив, що розрахунок проведено відповідно до умов договору, які відповідачем не оскаржувалися та в судовому порядку недійсними не визнавалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до вимог Договору, п. 1.1.16. Комісія за надання кредиту або Комісія на грошові кошти які Позичальник на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, зобов`язаний сплатити Кредитодавцю у якості однієї із форм оплати за надані Кредитодавцем послуги за Договором. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (далі Правила).

Застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору), а саме, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору).

Позивач не вбачає підстав для зарахування в рахунок погашення тіла кредиту та процентів за користування ним, сплачених відповідачем коштів в якості оплати комісії за надання кредиту та надання додаткового Траншу.

10.06.2017 року набрав чинності Закон України від 15.11.2016 № 1734-VІІ «Про споживче кредитування», який вже діяв на момент укладення договору. Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. Закон України «Про споживче кредитування» на відміну від Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість включення у договір комісійної винагороди кредитодавця. Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 «Визначення термінів» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться: витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця.

Щодо неустойки, то просили врахувати, що вимоги Позивача заявлені на стягнення виключно заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредитними коштами та судових витрат, вимога щодо стягнення неустойки не заявлена.

Що нарахування процентів позивачем після укладення договору факторингу, згідно зі ст. 1077, 1078 ЦК України таке право надано позивачу і підтверджено умовами договору Факторингу.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 07.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цією ж ухвалою витребувано докази по справі від АТ КБ ПРИВАТБАНК (а.с.71)

Позиції учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. (а.с.120)

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, однак в матеріалах справи міститься заява, у якій просять розглядати справу у їх відсутність . (а.с. 76)

Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносини.

11.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №690221100, кредитний договір підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора TCZM, на виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано кредитні кошти на банківську картку № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладенні договору, у загальному розмірі 7 500,00 грн. (а.с. 23-34)

До кредитного договору та додаткової угоди позичальник ОСОБА_1 підписав заявку на отримання грошових коштів в кредит від 11.11.2024 року (а.с. 20); Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №690221100 від 11.11.2024 року (а.с. 21-22).

До кредитного договору позичальник також уклав додаткову угоду від 11.11.2024 року, відповідно до якої було позичальнику було перераховано 16 200,00 грн., на платіжну картку № НОМЕР_1 .

На підтвердження здійснення переказу кредитних коштів відповідачу у загальному розмірі 23 700,00 грн. надано: - підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів та довідку відповідно до яких код платіжної інструкції 2f4b4207-04aa-4d3c-afa1-1822cca9f9a9; Номер транзакції 43127-81428-64983; Дата проведення 2024-11-11 Сума переказу, грн 16200,00 грн.; Номер платіжної картки НОМЕР_2 ; Емітент платіжної картки PRIVAT BANK Код авторизації 970676 Опис Credit transaction ОСОБА_1 Договір (оферта): 690221100 від 11.11.2024 (а.с. 41); - довідку від 11.11.2024 року, відповідно до якої позичальнику було перераховано кредитні кошти у розмірі 7 500,00 грн.; Ідентифікатор платіжної операції: 43127-81428-64983; Дата ініціювання платіжної інструкції: 11.11.2024 0:35:41. (а.с. 42)

Також факт перерахування кредитних коштів підтверджується витребуваною судом випискою по рахунку НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 за період з 11.11.2024 14.11.2024 року. (а.с. 107-108,114-116)

Відповідно до п. 2.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.2.Договору загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 7500 грн 00 коп. Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів.

Відповідно до. п 2.3. Договору кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 11.11.2024 (що є датою надання Кредиту).

Відповідно до п. 2.4. Другий та решта Траншів за Договором можуть бути надані Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим Договором. Надання кожного додаткового Траншу за Договором збільшує Загальний розмір Кредиту на суму такого Траншу.

Відповідно до п. 4.1. Договору з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові.

Відповідно до п. 4.4. Договору перед укладенням цього Договору Кредитодавець перевірив кредитоспроможність Позичальника, враховуючи, зокрема, строк, на який надається Кредит, суму Кредиту, доходи споживача, мету отримання Кредиту, а також інформацію про виконання Позичальником зобов`язань за кредитними операціями, включаючи зобов`язання перед іншими кредитодавцями, шляхом здійснення аналізу вказаних в Заявці даних, своєчасності здійснення платежів за раніше укладеними кредитними договорами з Кредитодавцем.

Відповідно до п. 9.1.1.1. Договору Товариство має право вимагати від Відповідача повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 9.1.1.7. Договору у разі затримання Відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць новий кредитор має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Відповідача про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Відповідача. Повідомлення про дострокове розірвання договору додається до позовної заяви.

Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 16 200,00 грн. Відповідно до чого, Загальний розмір Кредиту за Договором буде складати 23 700,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди безготівковий переказ цього та інших Траншів за Договором може бути здійснено за реквізитами Платіжної картки Позичальника 5457-08XX-XXXX-1884. Не зважаючи на вказане вище, Кредитодавець може на вибір Позичальника також здійснювати надання Траншів за Договором за реквізитами Платіжної карти вказаної безпосередньо в Договорі чи за реквізитами Платіжних карток вказаних в інших додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п. 1.4. Додаткової угоди з моменту отримання Траншу вказаного в п. 1.1. Договору, Базова процентна ставка за Договором (для суми всіх наступних Траншів в рамках Договору та для суми, яка вже є в користуванні) буде складати 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних. З моменту підписання цієї Додаткової угоди, незалежно від зазначеного в Договорі, розмір Дисконтної чи Індивідуальної ставки не може бути більшим за Базову процентну ставку.

Відповідно до п. 1.5. Додаткової угоди під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 810 грн., яка має бути сплачена Позичальником не пізніше 19.11.2024 року.

Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» загальна сума заборгованості відповідача складає 23 700,00 грн. тіло кредиту; 21 874,45 грн. нараховані проценти; 1 185,00 грн. нарахована комісія; 11 849,60 грн. - пеня (а.с. 16-17)

18.02.2025 Товариство «Манівео швидка Фінансова допомога» відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/22, в тому числі і за кредитним договором № 690221100 від 11.11.2024 року. (а.с. 12-14) До договору сторони підписали Реєстр прав вимоги від 18.02.2025 року (а.с. 15)

Відповідно до розрахунку ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сума заборгованості відповідача складає 23 699,20 грн. тіло кредиту; 48 540,25 нараховані відсотки, 11 849,60 грн. пеня, однак позивач просить стягнути 23 699,20 грн. тіло кредиту; 48 540,25 грн. нараховані відсотки. (а.с. 19, 87-93)

Також на підтвердження передачі прав вимоги надали платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 27.02.2025 року №1188; та від 28.02.2025 року №1233 (а.с. 20) Також ТОВ «Таліон Плюс» надали копію статуту (а.с. 58-65)

Відповідач в свою чергу надав суду контррозрахунок заборгованості по договору , який викладений у відзиві на позов та просили частково задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 38 888,58 грн, що складаються з 15 736 грн. тіло кредиту, 21 967, 53 грн. відсотки за користування кредитним коштами, 1 185,00 грн. - комісії.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 627, 628 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо від підписаний його стороною ( сторонами) .

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку .

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що дійсно між сторонами існують договірні відносини і у відповідача є прострочення зобов`язання. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Щодо правомірності розрахунку заборгованості , наданого позивачем.

Суд вважає, що розрахунок заборгованості про стягнення процентів по несплаченим процентам за користуванням кредитом, наданий позивачем належно обгрунтований, що підтверджується наступним.

Так відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до вимог Договору, п. 1.1.16. Комісія за надання кредиту або Комісія грошові кошти, які Позичальник на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, зобов`язаний сплатити Кредитодавцю у якості однієї із форм оплати за надані Кредитодавцем послуги за Договором. Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 8 (вісім) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 234 грн 00 коп. та нараховану Комісію за надання кредиту у розмірі 375 грн 00 коп. Про суму нарахованих процентів та Комісії, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних Пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет. У разі отримання додаткового Траншу протягом визначеного на момент укладення Договору Дисконтного періоду, сума нарахованих процентів та Комісії, яку необхідно сплатити для першої Пролонгації також зазначається у Особистому кабінеті Позичальника. У разі якщо строк Дисконтного періоду закінчився, Позичальник має можливість повернутися в Дисконтний період, якщо протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати його закінчення здійснить оплату всіх фактично нарахованих на дату повернення процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема Комісії за надання кредиту та неустойки). Після Поновлення Дисконтного періоду, його тривалість складає 30 (тридцять) календарних днів та застосовуються умови його Пролонгації Дисконтного періоду, описані в п. 3.2. Договору (пункт 3.3 Договору) Пунктом 6.5 Договору встановлено, що Додатковою угодою може бути передбачений обов`язок Позичальника сплатити на користь Кредитодавця комісію за надання додаткових Траншів. У такому випадку така комісія є Комісією за надання кредиту . Комісія за надання додаткових Траншів нараховується одноразово при видачі кожного додаткового Траншу в дату його видачі та оплачується в першу після отримання Траншу обов`язкову дату платежу по Процентам за користування Кредитом. Комісію за надання кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування, визначеного на момент укладення Договору, а саме 19.11.2024. У випадку отримання протягом Дисконтного періоду кредитування додаткових Траншів, Комісія, що нараховується за видачу таких Траншів, повинна бути сплачена Позичальником в першу після отримання Траншу обов`язкову дату платежу по Договору, але не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування (визначеного на момент укладення відповідної Додаткової угоди з урахуванням можливих Пролонгацій). (пункт 7.5 Договору).

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 «Визначення термінів» Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться: витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає можливість отримання кредитодавцем комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Встановлення комісійної винагороди за надання кредиту є законним, оскільки передбачено як Законом України «Про споживче кредитування», так і нормативними актами Національного банку України, а відтак і зарахування частини чергового платежу, сплаченого відповідачем на погашення комісії є обгрунтованим.

Щодо стягнення неустойки.

Суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача щодо стягнення неустойки у даному спорі з наступних підстав.

Відповідно до п.18 Перехідних положень Цивільного кодексу України вказує на те, що в період дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так в розрахунку заборгованості позивача відображено нарахування неустойки, однак Позивач не заявляє позовних вимог щодо її стягнення. Вимоги Позивача заявлені на стягнення виключно заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредитними коштами та судових витрат. Як вбачається з розрахунку ТОВ «Таліон Плюс» сума заборгованості відповідача складає 23 699,20 грн. тіло кредиту; 48 540,25 нараховані відсотки, 11 849,60 грн. пеня, однак позивач просить стягнути 23 699,20 грн. тіло кредиту; 48 540,25 грн. нараховані відсотки.

Щодо договору факторингу та нарахування процентів після укладення договору факторингу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9.1.1.5 Кредитного Договору, Кредитодавець має право в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, без згоди позичальника відступити права грошової вимоги за Договором будь-якій фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти та банківські метали у кредит, та/або послуги з факторингу, шляхом укладання будь-якого не забороненого законом правочину, зокрема договору факторингу.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

На підтвердження належного відступлення права вимоги стороною Позивача до суду будо надано: договір факторингу № МВ-ТП/22 від 18 лютого 2025 року; витяг з реєстру прав вимоги від 18 лютого 2025 року.

Так, 18.02.2025 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № МВ-ТП/22, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. З копії витягу Реєстру боржників за кредитними договорами, відповідно до Договору факторингу № МВ-ТП/22 від 18 лютого 2025 року, слідує, що ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги, зокрема, до Відповідача за кредитним договором № 690221100 від 11.11.2024 року.

Оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно двома платежами. Таким чином, надані платіжні інструкції відображає оплату фінансування за весь реєстр прав вимог згідно Договору факторингу.

Суд погоджєуться з доводами відповідача , що відповідно до п. 59 постанови ВП ВС від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. Право нараховувати проценти за користування кредитними коштами є правом, яке виникає з кредитного договору. Відповідно, сам по собі договір факторингу не надає новому кредитору права на нарахування процентів за користування кредитом, оскільки це право виникає виключно з кредитного договору.

З аналізу доданого до позовної заяви Договору Факторингу № MB-TП/22 вбачається, що він містить положення, зокрема в п.4.1 Договору , про те, що наявне право Вимоги переходить від клієнта та Фактора з моменту укладення Реєстру прав вимог. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до Боржниука та додаткового оформленняне потребує.

Даний пункт договору узгоджується з вимогами ст.1078 ЦК України.

Тому вимоги Позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, нарахованими у період з 19.02.2025 р. по 12.07.2025 р., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунок Первісного кредитора, який вказаний в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції №36979 від 26.03.2025 року, позивачем було сплачено 2422,40 гривень судового збору ( при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн , суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року (а.с. 45-49); додаткову угоду №1192 від 01.07.2025 року про надання правової допомоги до Договору №5 від 02.12.2024 року (а.с. 50); акт приймання-передачі наданих послуг №01.07.2025 року відповідно до Договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 року (а.с. 51); платіжну інструкцію кредитного договору переказу коштів (а.с. 51)

Між тим з урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень.

На підставі т. ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (14017, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул.Жабинського, будинок 13 ) заборгованість за кредитним договором №690221100 від 11.11.2024 року у розмірі 72 239,45 грн. (сімдесят дві тисячі двісті тридцять дев`ять гривень сорок п`ять копійок) грн., яка складається з: 23 699,20 грн. тіло кредиту; 48 540,25 грн. заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (14017, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул. Жабинського, будинок 13 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (14017, Чернігівська обл., місто Чернігів, вул.Жабинського, будинок 13 ЄДРПОУ 39700642) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено та підписано 14.11.2025 року.

Суддя Ж. В. Теренчук