Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 542/1500/25

провадження № 2/542/672/25

05 листопада 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Нові Санжари у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

До Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 звернувся представник ТОВ «Сучасний факторинг» та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 3 від 20.08.2021 у розмірі 12265,86 грн, судові витрати у справі.

У позовній заяві позивач зазначив, що 20.08.2021 між ТОВ «Сучасний факторинг» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у формі заяви-приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» № 3 на суму 8564,59 грн.

Позивачем зазначено, що ТОВ «Сучасний факторинг» було оголошено Публічну пропозицію (оферту) на укладання Кредитного договору по продукту «Кредит на товар».

Зазначив, що сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальнику на умовах строковості, а саме терміном на 12 календарних місяців, зі сплатою процентів у розмірі 4,5 % від загальної початкової суми кредиту, комісією за управління (обслуговування) кредиту 342,58 грн та реальною річною процентною ставкою 203,49% від загальної суми кредиту.

Посилався на те, що ТОВ «Сучасний факторинг» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, водночас, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 12265,86 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 25).

В судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Сучасний факторинг», проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надала.

Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.

Ухвалою суду від 05.11.2025 вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3 по продукту «Кредит на товар», шляхом підписання заяви-приєднання № 3 до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» від 20.08.2021.

Відповідно до умов кредитування зазначених в заяві-приєднання, загальна сума кредиту становить 8564,59 грн, строк кредитування - 12 місяців, з кінцевим терміном повернення 20.08.2022, процентна ставка (звичайна) - 4,50% в місяць, комісія за управління (обслуговування) кредиту, за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває триває не менше 14 календарних днів 342,58 грн.

Згідно з розділом 10 заяви- приєднання до кредитного договору, ОСОБА_1 доручила ТОВ «Сучасний факторинг» перерахувати частину грошових коштів в розмірі 7586,00 грн за товари на користь ТОВ «Технополіс-1», іншу частину грошових коштів у розмірі 978,59 грн доручила перерахувати за послуги страхування на користь ТДВ «СК «ЕКТА».

Відповідно до пункту "к" розділу 12, заява-приєднання та Графік платежів, що підписані ОСОБА_1 та представником Кредитора, складають єдиний письмовий документ, що є Договором Кредитним договором по продукту «Кредит на товар».

Таблиця обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), визначена в додатку № 1 до кредитного договору № 3 по продукту «Кредит на товар» від 20 серпня 2021 року, також містить підпис ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), загальна сума кредиту становить 13189,51, погашення за тілом кредиту за вересень 2021 - січень 2022 включно становить 713,71 щомісячно, сума погашення за тілом кредиту за лютий 2022- серпень 2022 включно становить 713,72 грн щомісячно, сума процентів за користування кредитом становить 385,41 грн щомісячно з вересня 2021 року по серпень 2022 року включно.

Відповідно до листа зобов`язання, ТОВ «Сучасний факторинг» зобов`язується надати кредит та забезпечити надходження на поточний рахунок торгової організації (продавця) ТОВ «Технополіс-1» кредитні кошти в розмірі 7586,00 грн, одночасно з отриманням товару та підписанням цього листа-зобов`язання, ОСОБА_1 підтвердила доручення ТОВ «Сучасний фактринг» перерахувати кредитні кошти за товари одержувачам, зазначеним у заяві на отримання кредиту № 3 від 20.08.2021 (а.с. 16).

Відповідно до відомостей зазначених в товарному чеку № Т025- від 20.08.2021, на рахунок ТОВ «Технополіс 1» перераховано кредитні кошти на загальну суму 7586,00 грн (а.с. 16 зворот).

Із виписки з особового рахунку за кредитним договором № 3 від 20.08.2021 по продукту «Кредит на товар» вбачається, що станом на 07.08.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена та зазначено, що отримано оплату в сумі 1100,00 грн. Загальна заборгованість за тілом кредиту 7850,00 грн, за сумою відсотків 3730,70 грн, комісія за управління (обслуговування) 685,16 грн, загальний розмір заборгованості становить 12265,86 грн (а. с. 19).

Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що кредитор свої зобов`язання відповідно до кредитного договору № 3 по продукту «Кредит на товар» від 20.08.2021 виконав у повному обсязі.

В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не повернула своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договору № 3 по продукту «Кредит на товар» від 20.08.2021, за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 12265,86 грн, що складається із загальної заборгованості за тілом кредиту 7850,00 грн, заборгованості за сумою комісії/ відсотків 3730,70 грн та заборгованість за сумою комісії за управління (обслуговування) кредиту 685,16 грн.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.

Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови кредитного договору № 3 по продукту «Кредит на товар» від 20.08.2021.

Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту оплати позивачем вартості товарів, придбаних відповідачкою, до суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ТОВ «Сучасний Факторинг» не повернуті, а також, що відповідачкою добровільно не сплачені проценти за користування кредитом та комісія за управління (обслуговування) кредиту, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 3 по продукту «Кредит на товар» від 20.08.2025 у загальному розмірі 12265,86.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором № 3 по продукту «Кредит на товар», суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12265,86 грн, що складається із загальної заборгованості за тілом кредиту 7850,00 грн, заборгованості за сумою комісії/відсотків 3730,70 грн та комісії за обслуговування 685,16 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з приписів ст.141 ЦПК України, згідно з якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, згідно з квитанцією № 818049 від 22.08.2025, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету України згідно з випискою.

Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2422,40 грн.

Крім судового збору позивач просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правничну допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» під час судового розгляду справи здійснювало Адвокатське бюро «Тараса Онищенка» на підставі договору про надання юридичних послуг № 20/06-СФ від 20.06.2025 (а.с. 7-9).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №359 від 14.08.2025 на виконання доручення договору № 20/06-СФ від 20.06.2025 адвокатським бюро «Тараса Онищенка» надано юридичні послуги ТОВ «Сучасний факторинг», а саме: надання усної консультації стосовно складання позовної зави ТОВ «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та складання позовної заяви, вартість послуг 5 000 грн (а.с. 12).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив позивач, суд виходить з вимог ст. 133, 137, 141 ЦПК України, згідно з якими судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову суд покладає на відповідача.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданн япослуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові по справі № 755/9215/15-ц, зроблено висновок, згідно з яким ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, суд враховує, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 07.12.2022 по справі № 873/96/22 під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятоюстатті 129 ГПК України(а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у справі, яка відповідає критеріям дійсності та реальності, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 3000,00 грн.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» заборгованість за кредитним договором № 3 у розмірі 12265,86 грн (дванадцять тисяч двісті шістдесят п`ять грн вісімдесят шість коп).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн сорок коп) на відшкодування понесених судових витрат, а також 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп) витрат на првничу допомогу.

Відповідачці направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг», місце знаходження: вул. Велика Василівська, 39-А, м. Київ, 01024;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст рішення виготовлено 10.11.2025