УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення,
ОСОБА_1 , в особі представника, - адвоката Коломоєць І.В. звернулась до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про те, що заява підлягає залишенню без руху.
Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ст. 4 Закону України „Про судовий збір за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору встановлюється в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом із заявою заявником надано одну квитанцію про сплату судового збору, з урахуванням подачі заяви в електронній формі через систему «Електронний суд» (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») - 484,48 грн.
Відповідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, не дивлячись на те, що заява містить дві вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заявником сплачено судовий збір лише за одну вимогу.
Разом з тим, коли в заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Таким чином, виходячи із заявлених вимог, заявнику необхідно доплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру.
Разом з цим, суд наголошує на тому, що при зверненні до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення заявником не було дотримано вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, оскільки в заяві не зазначено усіх заінтересованих осіб.
При цьому, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.
Зокрема, при зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявником не зазначено в якості заінтересованої особи ОСОБА_2 або не зазначено відповідних відомостей щодо неможливості залучення останнього у якості заінтересованої особи.
Крім цього, суд звертає увагу заявника, що другою вимогою заявлено, зокрема вимогу про встановлення факту розірвання шлюбу, проте до матеріалів справи не долучено відмови або висновку про поновлення актового запису цивільного стану органів ДРАЦС, щодо розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
До вказаної заяви долучено лише висновок №218/32.11-03.7-08 про поновлення актового запису цивільного стану про шлюб.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.
Встановити заявнику строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.
Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Новасардова