Справа № 461/6347/15-ц
Провадження № 2/461/44/25
У Х В А Л А

про призначення повторної почеркознавчої експертизи

12.11.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки та представника

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, Дмитренка В.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Деми Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Деми Наталії Ігорівни про призначення повторної почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пшенична Уляна Вікторівна про визнання договору дарування частини будинку недійсним та скасування державної реєстрації права власності, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини будинку недійсним та витребування майна з незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вказана цивільна справа.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дема Н.І. 03.04.2025 подала клопотання про призначення у справі повторної почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_4 на Договорі дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012, на вирішення якої повторно поставити питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 у Договорі дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012 під впливом збиваючих факторів?». Проведення експертизи просить доручити судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ), оплату за проведення експертизи просить покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Мотивує подане клопотання тим, що у даній справі 26.12.2016 складено Висновок №2983 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів, в якому зазначено таке: «рукописні записи « ОСОБА_4 », розташовані в графі «Підписи» після слова « ОСОБА_5 » на двох примірниках Договору дарування 60/100 (шістидесяти сотих) частин будинковолодіння від 08.06.2012р. та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» № 980 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У.В. за 2012 рік, виконані ОСОБА_4 під дією збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню. Підписи від імені ОСОБА_4 розташовані в графі «Підписи» після слова «Дарувальник» над рукописним записом « ОСОБА_4 » на двох примірниках Договору дарування 60/100 (шістидесяти сотих) частин будинковолодіння від 08.06.2012р. та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» під №980 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У.В. за 2012 рік, виконані ОСОБА_4 під дією збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню. Ознак, що свідчили б про виконання рукописних записів та підписів в незвичних умовах (незвична поза, незвичайні матеріали письма, незвичайний письмовий прилад) в досліджуваних рукописних записах та підписах експертом не виявлено». Сторона відповідача ставить під сумнів зазначений висновок експерта та зазначає про те, що цей висновок не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої наказом МЮУ 08.10.1998 №53/5 (далі Інструкція). Зокрема, у вступній частині висновку не зазначено об`єкт дослідження, також експертом зазначено, що використано лише одне інформаційне джерело (Судебно-почерковедческая експертиза), яке відсутнє у Переліку науково-технічної та довідкової літератури, що використовують при проведенні почеркознавчої експертизи та авторознавчої експертизи, затвердженому наказом МЮУ за №1722/5 від 30.07.2010. Окрім цього, у висновку при відповіді на питання «Чи перебувала особа, яка виконала підпис на договорі дарування 60/100 (шістдесят сотих) частин будинковолодіння в незвичному стані?», експертом не описано процес дослідження, а саме не зазначено які методики (методи) дослідження нею застосовувались, не наведено ілюстрацій для підтвердження дослідження саме стану особи під час підписання спірного Договору. Також представник відповідача щодо організації проведення експертизи та допиту експерта, зазначає таке. У клопотанні експерта ОСОБА_6 про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, остання зазначила про те, що з матеріалів справи відомо, що ОСОБА_4 зловживав алкоголем, при цьому експерт не посилається на жоден документ, який містить таку інформацію. Вказане свідчить про те, що до проведення експертизи в експерта без жодних об`єктивних підстав переважало переконання, що ОСОБА_4 зловживав алкоголем, що підтверджує заангажованість експерта та її необ`єктивність, а зроблений нею висновок слід вважати таким, що ґрунтується на припущеннях. Також до моменту звернення до суду експерта із клопотанням про надання медичної довідки про стан здоров`я ОСОБА_4 , стороною позивача ні у позовній заяві, ні під час розгляду справи, не було заявлено та не долучено жодного документа щодо перебування померлого на лікуванні чи наявності у нього проблем із здоров`ям. Звертає увагу на те, що під час допиту судового експерта ОСОБА_6 , на запитання: «Чому експерт прийшла до висновку, що ОСОБА_4 під час підписання договору перебував під дією збиваючих факторів природнього характеру», остання зазначила про те, що прийшла до такого висновку, керуючись наданою медичною довідкою, наданою на її клопотання, а також даними судово-медичної експертизи, проведеної у 2013 році, з метою визначення причин смерті ОСОБА_4 , в якій зазначено, що смерть наступила в результаті отруєння етиловим спиртом. Інших пояснень щодо процесу дослідження чи методик дослідження, що дозволило їй прийти саме до наданих висновків, експертом надано не було. Окрім цього, представник відповідача вказує на допит приватного нотаріуса Пшеничної У.В., яка в судовому засіданні зазначила про те, що на момент підписання спірного договору ОСОБА_4 був в «адекватному стані» та не перебував в стані алкогольного сп`яніння. У відповідь на її неодноразові запитання до дарувальника про те, чи він розуміє суть договору, чітко відповідав, що розуміє суть договору та погоджується на його укладення. Згідно з висновком експертів №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів, а саме медичної картки ОСОБА_4 : записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 , виконано не в дати, вказані в досліджуваному документі (18.08.2011, 08.12.2011, 02.06.2012 та 04.03.2012), а пізніше січня 2015 року; медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 виготовлена не у 2011 році, а після вересня 2016 року, тобто пізніше 2012 року; записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконано пізніше січня 2015 року; записи в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконані в один проміжок часу; встановити чи становлять всі елементи (аркуші) медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 єдине ціле, не видається можливим через особливості будови цієї картки, а саме: книжний блок складається з окремих аркушів, які склеєні обкладинкою без прошивки. Такі висновки дають підстави стверджувати, що ОСОБА_4 не був на лікуванні у Львівському психоневрологічному диспансері, а отже довідка, яка лягла в основу почеркознавчої експертизи №2983 від 26.12.2016, є недостовірною. Таким чином, із покликанням на ч. 2 ст. 113 ЦПК України, та враховуючи описані дані, вважає, що висновок експерта №2983 від 26.12.2016 є необґрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи, а відтак викликає сумнів у його правильності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Дема Н.І. клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи підтримали, просили його задоволити з підстав, зазначених у клопотанні.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Дмитренко В.П. заперечили щодо задоволення клопотання. Зокрема, представник позивачки зазначив, що на даний час недоцільно призначати зазначену експертизу, не провівши повторну судово-технічну експертизу медичної картки ОСОБА_4 , яка була призначена ухвалою суду, однак не проведена по даний час. Окрім цього, вважає, що клопотання представника відповідача є необґрунтоване, оскільки висновок судового експерта Кучинської В.О. №2983 від 26.12.2016 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої наказом МЮУ 08.10.1998 №53/5, а відтак підстав ставити під сумнів цей висновок немає. Окрім цього, вказав, що якщо суд прийде до висновку про призначення повторної почеркознавчої експертизи, то просив доручити проведення такої Харківському інституту судових експертиз, а не Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, оскільки завідувачем вказаної установи, зокрема щодо почеркознавчих експертиз, є ОСОБА_7 , яким була проведена судово-технічна експертиза документів у даній справі. Серед іншого, представник позивачки ставить під сумнів наявність відповідної освіти у цього судового експерта. З висновками цієї експертизи він категорично не погоджується, тому компетенція цього експерта на даний час ним оспорюється, а відтак висновок повторної почеркознавчої експертизи, проведений цією установою, буде заздалегідь упереджений та неправомірний.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дема Н.І. заперечила щодо визначення експертної установи, запропонованої представником позивачки Харківського інституту судових експертиз з тих підстав, що зазначена установа значно віддалена від м.Львова, знаходиться недалеко від зони бойових дій, а відтак строки проведення експертизи можуть бути значними, тому просила суд визначити іншу експертну установу більш наближену до міста Львова.

Заслухавши думку учасників справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Отже, судова експертиза, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню та з`ясуванню обставин справи, ефективному вирішенню цивільних справ і постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженою наказом МЮУ 08.10.1998 №53/5 та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Положеннями статті 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2021 року у справі №201/15019/14-ц).

Повторна експертиза за клопотанням сторони може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона буде вважати це необхідним, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

У даній справі ухвалою суду від 16.06.2016 було призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Чи виконано підпис на договорі дарування 60/100 (шістдесяти сотих) частин будинковолодіння від імені певної особи саме цією особою, чи його виконано іншою конкретною особою?

2.Чи виконано підпис на договорі дарування 60/100 (шістдесяти сотих) частин будинковолодіння в незвичних умовах?

3.Чи перебувала особа, яка виконувала підпис на договорі дарування 60/100 (шістдесяти сотих) частин будинковолодіння в незвичайному стані?

Проведення експертизи було доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з Висновком криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів №2983 від 26.12.2016 вказано таке: «Рукописні записи « ОСОБА_4 », розташовані в графі «Підписи» після слова «Дарувальник» на двох примірниках Договору дарування 60/100 (шістидесяти сотих) частин будинковолодіння від 08.06.2012р. та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» №980 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У.В. за 2012 рік, виконані ОСОБА_4 під дією збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню. Підписи від імені ОСОБА_4 розташовані в графі «Підписи» після слова «Дарувальник» над рукописним записом « ОСОБА_4 » на двох примірниках Договору дарування 60/100 (шістидесяти сотих) частин будинковолодіння від 08.06.2012р. та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документу» під №980 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У.В. за 2012 рік, виконані ОСОБА_4 під дією збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню. Ознак, що свідчили б про виконання рукописних записів та підписів в незвичних умовах (незвична поза, незвичайні матеріали письма, незвичайний письмовий прилад) в досліджуваних рукописних записах та підписах експертом не виявлено».

Представник відповідача адвокат Дема Н.І. ставить під сумнів зазначений висновок експертів у певній частині, та, серед іншого, покликається на те, що зі змісту Висновку №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів, а саме медичної картки ОСОБА_4 , встановлено таке: записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 , виконано не в дати, вказані в досліджуваному документі (18.08.2011, 08.12.2011, 02.06.2012 та 04.03.2012), а пізніше січня 2015 року; медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 виготовлена не у 2011 році, а після вересня 2016 року, тобто пізніше 2012 року; записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконано пізніше січня 2015 року; записи в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконані в один проміжок часу. Таким чином, сторона відповідача вказує про недостовірність медичної довідки, яка лягла в основу почеркознавчої експертизи №2983 від 26.12.2016 щодо виконання підпису від імені ОСОБА_4 у Договорі дарування під впливом збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню.

Окрім цього, судового експерта ОСОБА_6 не виявляється можливим повторно допитати в ході розгляду справи, а із досліджених записів її допиту вбачається те, що дійсно нею було використано як додатковий витребуваний матеріал медичну довідку померлого ОСОБА_4 для проведення почеркознавчої експертизи.

В ході судового розгляду даної справи судом було заслухано аудіозапис судового засідання - допит судового експерта ОСОБА_6 щодо висновку №2983 від 26.12.2016 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів за матеріалами цивільної справи №461/6347/15-ц. Експерт ОСОБА_6 зазначила таке. Вона прийшла до висновку про те, що підпис від імені ОСОБА_4 у Договорі дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012, а також Реєстрі вчинення нотаріальних дій був виконаний під впливом збиваючих природних факторів, притаманних хворобливому стану. При дослідженні об`єкту та інших зразків почерку, нею було виконано комплекс заходів, які свідчили про те, що підписи були вчинені ОСОБА_4 , однак під впливом збиваючих факторів порушення координації рухів першої та другої групи, тобто за наявності захворювання. У неї під час проведення цього дослідження була наявна медична довідка ОСОБА_4 , у якій було зазначено про його психоневрологічне захворювання. Окрім цього, за наслідками судово-медичної експертизи було встановлено, що він помер від отруєння етиловим спиртом. У комплексі усі ці матеріали свідчать, що ОСОБА_4 мав проблеми із алкогольною залежністю. Чи здатний був останній усвідомлювати значення своїх дій під час вчинення правочину, з урахуванням наявного у нього захворювання, вона не може стверджувати чи заперечувати. Разом з тим, стверджує, що під час виконання підписів в договорі дарування та Реєстрі вчинення нотаріальних дій, він перебував у хворобливому стані, можливо і алкогольному сп`янінні. Також експерт зазначила, що надані для дослідження їй вільні зразки підпису ОСОБА_4 були надані у достатній кількості, незважаючи на відсутність документів за 2011 рік, та вказала, що вільні зразки останнього більш раннього періоду відрізняються від зразків 2013 року з тієї ж причини збиваючих факторів природнього характеру. Вважає, що у 2011-2012 році у ОСОБА_4 з`явилось якесь захворювання, яке вплинуло на його почерк, оскільки почерк до 2010 року і після 2012 року відрізняється ступенем виробленості. Провівши дану експертизу, вона не в змозі дати відповідь на запитання про те, чи втрачав здатність ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій.

Як зазначено вище, цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування. Також за змістом вказаних норм кожна сторона має право надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, висновки експертизи надаються для підтвердження обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання. У разі, якщо у сторони відсутня можливість самостійно надати висновок, відповідна сторона вправі заявити перед судом клопотання про призначення відповідної експертизи, в тому числі повторної.

Заперечуючи позовні вимоги, сторона відповідача зазначає, що оскільки достовірність медичної картки спростована Висновком №23130/23-34/1454/24-34, відтак недостовірними є і Висновок №2983 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів від 26.12.2016, в частині висновків експерта щодо виконання підпису від імені ОСОБА_4 у Договорі дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012, під впливом збиваючих факторів природнього характеру, притаманних хворобливому стану, в тому числі і алкогольному сп`янінню.

Таким чином, зважаючи на наявність у справі сукупності умов, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України, виконуючи свій обов`язок у сприянні сторонам у реалізації їх права на подання доказів, а також із врахуванням обґрунтованих сумнівів сторони відповідача щодо правильності висновку експерта, суд вважає за необхідне призначити по справі повторну судову почеркознавчу експертизу.

Окрім цього, судом під час судового розгляду цієї справи, до вирішення даного клопотання, були заслухані вступні слова учасників справи та допитані свідки, приведені судом до присяги, зі слів яких встановлені факти та обставини, які безпосередньо стосуються цієї справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення про те, що вона є вдовою, оскільки її чоловік ОСОБА_4 помер у 2013 році. Йому за життя належав будинок, який підлягав спадкуванню після його смерті. Зокрема, це будинок, площею 108,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою знаходиться два будинки, один площею 108, 8 кв.м, а інший 70 кв.м. Більший будинок належав її чоловікові, в якому проживала вона, чоловік і їхній син, а у іншому проживали племінники чоловіка ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , а також їхній батько. Вона із ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.11.1984 року, на той час їхній будинок мав площу 33 кв.м і в ньому проживали вони, як подружжя, а також батьки ОСОБА_4 . У 1987 році вони офіційно розлучились, однак вона залишилась проживати у цьому будинку разом з колишнім чоловіком та спільним сином, оскільки їй не було куди переїхати. У неї була однокімнатна квартира, однак в ній проживала її мама, яка страждала на психічне захворювання, відповідно проживати разом не було можливо. Тому вони всі разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , до смерті ОСОБА_4 . Будинок, у якому вони проживали, з початку її заселення у такий, мав площу 33 кв.м, однак вони здійснили добудову будинку та в кінцевому його площа збільшилась до 108 кв.м. Вона вкладала у будівництво свої кошти, повністю займалась оформленням усієї документації на будинок, оскільки згідно чинного на той час законодавства, цей будинок визнавався самочинним будівництвом і для оформлення права власності потрібно було оформити ряд документів. Чоловік ОСОБА_4 офіційно став власником цього будинку у 2005 році. З 2003 року по 2013 рік (аж до смерті) ОСОБА_4 сильно почав зловживав алкоголем, що також було підтверджено при встановленні причин його смерті. За життя вони боролись з цим, звертались у медичні установи, а саме психіатричний диспансер. Йому виписували лікувальні препарати, однак він вживав таблетки, однак алкоголь не переставав вживати. Вважає, що саме під дією лікарських препаратів і алкоголю були вчинені відносно нього шахрайські дії по відчуженню будинку його племінницею ОСОБА_8 та племінником ОСОБА_2 . Вказує, що він не мав волевиявлення на дарування племіннику свого будинку, оскільки у них є спільний син. Про існування оспорюваного договору дарування вона дізналась у вересні 2013 року таким чином. В банку у неї виникли проблеми з оплатою за житлово-комунальні послуги за адресою проживання і вона пішла до приватного нотаріуса, з метою отримання інформації щодо власності на будинок. У приватного нотаріуса їй стало відомо про наявність цього договору дарування. Далі вона почала з`ясовувати обставини укладення договору та нею було встановлено, що усіма документами для оформлення договору займалась племінниця її чоловіка ОСОБА_8 , яка не хотіла ділити з братом свій будинок, тому вирішила відібрати для нього будинок її чоловіка. Вона отримувала витяг з БТІ, довідку з ЖЕКу та інші необхідні документи. Зокрема, у БТІ на її прохання працівники показали заяву на отримання витягу, однак у такій підпис, ідентифікаційний код і номер телефону не ОСОБА_4 . Коли вона дізналась про цей договір, вона прийшла додому і запитала чоловіка про цю ситуацію. ОСОБА_4 був здивований почутим і сказав, що цього не може бути. Надалі вони пішли разом до приватного нотаріуса Пшеничної У.В. і чоловік почав вимагати у нотаріуса пояснення. Приватний нотаріус Пшенична У.В. сказала, що все з`ясує, подзвонила до ОСОБА_2 і ОСОБА_8 і попросила почекати, через 40 хв вони приїхали. Чоловік запитав ОСОБА_2 як це сталось і сказав, щоб той переоформив на його сина-інваліда частину будинку. У відповідь ОСОБА_2 сказав, що ОСОБА_4 може жити в будинку, однак жодних нотаріальних дій вчиняти не буде. Як наслідок, приватний нотаріус роз`яснив право звернутись в поліцію або суд з приводу оспорення договору. Таким чином, вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 скористались станом здоров`я ОСОБА_4 та його перебуванням у стані алкогольного сп`яніння та шахрайським способом переоформили будинок на відповідача. Позов підтримала, просила такий задоволити.

Також позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні була допитана в якості свідка, після приведення її до присяги. Свідок зазначила, що нею оспорюється договір дарування будинку, оскільки її чоловіком ОСОБА_4 був вчинений цей правочин без вільного волевиявлення, а саме під час вживання ним алкогольних напоїв, відповідно перебуванням в «неадекватному» стані. Про те, що він на протязі останніх десяти років зловживав алкогольними напоями він сам не заперечував, а також це підтверджується матеріалами справи. Чоловік разом з нею ходив у Психоневрологічний диспансер і там також він говорив про своє зловживання алкоголем. Вказала, що вона вдова, оскільки у 2013 році вони з ОСОБА_4 знову одружились. На момент посвідчення договору вони ще не були одружені, однак в цей час вона проживала разом з ним. Вони разом відвідували лікаря, однак його родичі про це не знали, ОСОБА_4 не хотів, щоб родичі знали про його проблеми із здоров`ям та лікування. Ліки йому купувала вона, а якщо хтось з оточуючих питали про ці ліки, то він відповідав, що це ліки від головної болі. Щодня вранці і ввечері вона давала йому пити ліки, призначені лікарем, однак вона весь день була на роботі, а чоловік продовжував вдень вживати спиртні напої, незважаючи на прийом ліків. Лікар, який призначив дане лікування, наголошував про несумісність лікарських препаратів і алкоголю, однак чоловік не дотримувався цих рекомендацій та ігнорував такі. Зазначила, що її чоловік все життя працював вдома, оскільки був автослюсарем і ремонтував автомобілі у власному гаражі. За останні роки, внаслідок вживання алкоголю, його стан здоров`я і спосіб життя значно погіршився, у нього з`явилось безсоння, дратівливість, незосередженість, збудженість. У день посвідчення договору ОСОБА_4 нічого їй про це не розповідав, можливо не пам`ятав про це, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Станом на день посвідчення договору, у будинку ОСОБА_4 проживав він, вона (його дружина) та їхній син ОСОБА_3 , у другому будинку проживала ОСОБА_8 , її чоловік, син, ОСОБА_2 та їхній батько. Щодо будівництва вказала, що нею було підготовлено проект добудови і після їх одруження та народження сина, вони за спільні кошти розпочали будівництво, а саме значну добудову до їхнього будинку. Надалі вони розлучились, однак чоловік був проти, щоб вона з сином переїжджали проживати до матері позивачки, яка страждала на хронічне психічне захворювання, а тому вони залишились проживати разом з ним. Будівництво завершилось у 1989 році. У 1991 році ОСОБА_4 одружився і станом на той час у будинку проживали: вона з сином в одній кімнаті, мати ОСОБА_4 в іншій кімнаті, в третій кімнаті проживав ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_9 . Зазначила, що ОСОБА_2 , з огляду на його вік (13 років) не міг брати участь у будівництві добудови. У 1994 році ОСОБА_10 з ОСОБА_9 розлучились і вона перестала проживати у цьому будинку. Щодо права власності на цей будинок, зазначила, що спадщину (будинок 33 кв.м) після смерті батьків прийняв ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Добудова до цього будинку, який як наслідок мав площу 108 кв.м., був самочинним будівництвом і вона самостійно займалась оформленням усіх документів. У 2006 році було оформлено право власності на будинок загальною площею 108 кв.м, власниками такого було зазначено ОСОБА_4 (60%) та ОСОБА_8 (40%). Свідок також вказала, що увесь цей час вони проживали сім`єю з ОСОБА_4 та їхнім сином, мали спільний бюджет, разом їздили відпочивати. Місце її проживання було зареєстровано за місцем проживання її матері, оскільки вона була недієздатною, а вона, як донька, була її опікуном. Після смерті матері, цю квартиру вони здавали в оренду, а кошти витрачали на сім`ю. Щодо отримання витягу з БТІ, необхідного для посвідчення договору дарування, зазначила, що підпис на заяві не виконаний її чоловіком, що також підтверджується експертним висновком. Після оформлення оспорюваного договору дарування, за комунальні послуги вона продовжувала оплачувати, як і раніше. Саме під час оплати за житлово-комунальні послуги у поштовому відділенні вона дізналась, що виникли з оплатою проблеми і надалі виявилось, що був укладений цей договір дарування. До вересня 2013 року у неї з ОСОБА_4 були хороші відносини, однак після того, коли вона дізналась про наявність договору дарування, відносини між ними зіпсувались. Свідок зазначила, що паспорт громадянина України ОСОБА_4 з моменту одруження знаходився в неї, це було бажання її чоловіка. Також остання вказала, що її чоловік не мав можливості оспорити за життя договір дарування, оскільки строк позовної давності пройшов, так роз`яснила їм нотаріус. Остання також пояснила, що можливо звернутись в поліцію, що і було зроблено ОСОБА_4 . Свідок чітко ствердила, що у її чоловіка ОСОБА_4 не було волевиявлення на укладення оспорюваного договору дарування, оскільки в нього був син, а також йому було відомо, що саме вона, як його дружина, займалась усіма документами на цю нерухомість.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 надав пояснення про те, що він з матір`ю та батьком разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 у своєму будинку. Його батько ОСОБА_4 помер у 2013 році, за два роки до його смерті вони з матір`ю ОСОБА_1 почали проживати окремо від батька. Вказав, що батько зловживав алкогольними напоями, зі слів матері йому відомо те, що батько лікувався від алкогольної залежності. Також зі слів матері йому стало відомо про наявність оспорюваного договору дарування. Після розлучення батьків він періодично проживав із матір`ю, і з батьком. Поданий ним позов підтримав, просив такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 надав пояснення про те, що спірний будинок АДРЕСА_1 був побудований його прадідом, а потім в ньому проживала бабця з дідом. Надалі в них народилось двоє дітей його мама і дядько ОСОБА_4 . У 1976 році, після його народження, на цьому ж подвір`ї його батько почав будувати інший будинок, у який його сім`я (батько, мати і він) переїхала проживати у 1980 році. У 1991 році він повернувся проживати у будинок, де проживала бабця, дід та дядько ОСОБА_4 . У цей же рік розпочалось проведення добудівництва цього будинку, а саме добудовували гараж, кухню і житлову кімнату. Будівництвом займався він разом з дядьком. ОСОБА_4 дуже добре відносився до племінника, навчав його усьому, він був йому як другий батько. У 1993 році дядько одружився і в нього народилась дочка ОСОБА_11 , яка була третьою дитиною ОСОБА_4 . Його дружина ОСОБА_9 та їхня спільна дочка проживала разом з дядьком, однак вони у шлюбі не перебували тривалий час, орієнтовно два роки. Увесь цей час він також проживав у тому ж будинку, що і дядько. Коли він підріс, працював разом з ОСОБА_4 , а саме у гаражі, який вони побудували, здійснювали ремонт автомобілів. Вказав, що ОСОБА_1 проживала у будинку після її одруження з дядьком, а після розлучення вона з сином переїхали проживати на АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 вирішив подарувати йому цей будинок, оскільки від народження він там проживав, вони разом працювали, зокрема і разом добудовували цей будинок. Наприкінці 2012 року ОСОБА_4 почав зловживати алкогольними напоями. Спільним рішенням вони вирішили піти до приватного нотаріуса оформити договір дарування. На сина ОСОБА_12 не хотів переоформляти будинок, оскільки у нього була наркотична залежність, у зв`язку чим він отримав інвалідність. За час спільного проживання з ОСОБА_4 , у останнього не було будь-яких психічних хворіб чи інших хворіб, у зв`язку з якими б він не усвідомлював своїх дій. До моменту смерті він працював (ремонтував автомобілі), керував автомобілем, а про те, що він лікувався чи приймав якісь лікарські засоби нічого не відомо, хоча вони бачились щодня. Також зазначив, що дядько не любив ходити у лікарні і завжди цього уникав. Щодо позивачки ОСОБА_1 , вказав, що вона інколи приходила до ОСОБА_4 в гості, переважно це було на свято дня народження. Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнав, просив відмовити у задоволенні їх позовних вимог.

Також відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні був допитаний в якості свідка, після приведення його до присяги. Свідок зазначив, що він брав безпосередню участь у будівництві (добудові) до будинку. Він допомагав майстрам усім, чим міг, починаючи із викопування котловану. Коли розпочалось будівництво він не пам`ятає, однак це було орієнтовно в 1990 році. Укладення договору дарування будинку обговорювалось неодноразово, однак ініціатором цього був ОСОБА_4 . Спочатку до нотаріуса в порядку консультації ходив лише він із сестрою, а коли зібрали усі необхідні документи для посвідчення договору, пішли до нотаріуса усі троє. Документи, необхідні для нотаріуса збирав ОСОБА_4 та сестра, оскільки ще потрібно було документ з органу опіки та піклування. У БТІ він їздив для отримання витягу разом з ОСОБА_4 , а витяг із земельної реєстру він сам отримував. У ЖЕК вони їздили отримувати довідку також разом із сестрою ОСОБА_13 . ОСОБА_4 чітко усвідомлював наслідки укладення договору дарування та це було його вільне волевиявлення. Щодо вживання алкоголю ОСОБА_4 , свідок вказав, що він, з огляду на його рід занять, не міг постійно вживати алкоголь, вживав такий по святах. Разом з тим, під кінець 2012 року він почав більше вживати алкогольні напої. У нього (свідка) із ОСОБА_4 були хороші дружні родинні відносини. Вони разом працювали і дуже багато спілкувались. У розмові з ОСОБА_4 про те, чому будинок він не бажає залишити синові ОСОБА_14 , він сказав, що син не приходить до нього, не цікавиться ним, а також має наркотичну залежність. Також свідок вказав, що була така обставина, що у ОСОБА_4 пропав паспорт, це було приблизно в жовтні-листопаді 2013 року. Хоча він з ОСОБА_4 дуже тісно спілкувались, йому не було відомо про те, що останній лікувався у Психоневрологічному диспансері чи звертався до будь-яких лікарів. Також він не бачив, щоб ОСОБА_4 приймав будь-які лікарські препарати. Позивачка ОСОБА_1 не приходила до ОСОБА_4 , хіба на свято дня народження, її речей у нього вдома не було. Її не сприймали, як одну сім`ю з ОСОБА_4 , оскільки вона не проживала з дядьком після розлучення у 1987 році. В жовтні 2013 року він дізнався, що ОСОБА_4 знову одружився із ОСОБА_1 , однак він пояснив, що на нього чинила тиск ОСОБА_15 щодо одруження. Окрім цього, вона висловлювала дядькові своє невдоволення щодо укладення ним договору дарування. Також дядько жалкував про те, що звернувся в поліцію із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пшенична У.В. надала пояснення про те, що нею посвідчувався оспорюваний договір дарування. ОСОБА_4 вона пам`ятає та пригадує обставини укладення цього договору. До неї прийшли ОСОБА_2 із сестрою та ОСОБА_4 для отримання консультації з приводу договору дарування. Вона перевірила наявні у них документи та надала перелік документів, які потрібно було ще донести, зокрема потрібно було донести витяг з БТІ про право власності на будинок, довідку з місця проживання, витяг з державного реєстру земель та інші документи, оскільки у них було лише свідоцтво про право власності на будинок. Надалі вони ще раз прийшли уже зі всіма необхідними документами. Також, оскільки у будинку була зареєстрована малолітня дитина, їй також було надано дозвіл органу опіки та піклування на відчуження такого. Перед укладенням договору, вона декілька разів запитувала у ОСОБА_4 про його дійсне волевиявлення щодо оформлення договору дарування, що він чітко стверджував, а також не чула від нього жодного запаху алкоголю, він був повністю адекватним, спокійним та дієздатним. Усі вимоги законодавства при посвідченні договору були дотримані, а також після посвідчення договору, вона роз`яснила наслідки укладення договору дарування. Також він розказував, що хоче подарувати будинок племіннику, бо він постійно проживав у ньому. Разом з тим, він не говорив, що у нього є син-інвалід та дружина. Його дружину вона також пригадує, оскільки вона через рік після посвідчення договору приходила з претензіями та вимогами показати усі документи, бо їй не було відомо про укладення такого договору. З нею також був ОСОБА_4 , однак він майже нічого не говорив. Під час цього візиту ні ОСОБА_4 , ні його дружина, нічого не говорили про перебування дарувальника на обліку в диспансері чи будь-якого його захворювання. Щодо задоволення позовних вимог заперечила, оскільки нею дотримано усіх вимог чинного законодавства при посвідченні оспорюваного договору дарування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , яка є лікарем-психіатром, завідувачкою поліклініки КНП ЛОР ЛОКПД (Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер), щодо пацієнта ОСОБА_4 вказала, що у медичний заклад звернувся пацієнт, оскільки у нього була алкогольна залежність, це було орієнтовно у 2010-2011 році. Про свою алкозалежність ОСОБА_4 говорив сам, зокрема про вживання щодня 500-700 г горілки. Станом на той час вона (свідок) працювала лікарем-психіатром Галицького району у цій медичній установі, на цій посаді вона працювала з 1992 року до 2014 року. Окрім неї, у Галицькому районі був ще один лікар-психіатр. З ОСОБА_4 на прийом приходила його дружина, вона з цими людьми не була знайома. Працівник реєстратури направив їх до неї на прийом, відповідно була заведена амбулаторна картка хворого. ОСОБА_4 періодично приходив у лікувальний заклад, орієнтовно 2-3 рази в рік. Усі записи щодо прийомів хворого, діагноз, призначене лікування, заносилось в картку амбулаторного хворого, також проставлявся підпис і печатка біля таких записів. Печатки періодично замінюються, оскільки вони ламаються. Якщо у медичній картці проставлені печатки більш пізнього періоду, ніж зроблені записи, таке можливо, оскільки при передачі медичних карток в архів медичні працівники перевіряють їх і у випадку відсутності печаток, доставляють їх. Щодо її записів у медичній картці зазначила, що не може бути такої обставини, щоб записи у картці робились через декілька років, оскільки дата відвідування пацієнта завжди чітко відповідає дати записів у його медичній картці. Щодо тієї обставини, що на титульній сторінці картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 написано прізвище іншого лікаря « ОСОБА_17 », зазначила, що таке буває, оскільки проставляється прізвище того лікаря, до дільниці Галицького району якого належить пацієнт. Також свідок зазначила, що картки пацієнтів диспансеру є двох видів картки пацієнтів диспансерного нагляду (обліку) та картки консультативних пацієнтів. У картках консультативних пацієнтів не усі сторінки заповнені і ці картки без номерів. Це розпорядження медичного закладу, якого вона чітко дотримується. Хворому ОСОБА_4 було запропоновано диспансерне лікування, однак він відмовився, а враховуючи його діагноз, це не було обов`язковим. Під час консультацій з хворим, його дружина частково була присутня, оскільки вона виходила в коридор, а коли потрібно було, то її кликали у кабінет. Необхідності скеровувати ОСОБА_4 на додаткові обстеження до нарколога не було, тому після встановленого діагнозу, останньому було призначене лікування. Дати наступних візитів ОСОБА_4 не проставлялись у його картці, оскільки він був консультативним хворим, більше того, він періодично сам приходив. Зазначила, що людині, яка вживає алкоголь можна поставити такі психіатричні діагнози, як розлади особистості, органічний розлад. Діагноз ОСОБА_4 згідно з його медичною карткою був поставлений згідно з оглядом лікаря-психіатра. Також вказала, що медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 не могла бути виготовлена пізніше 2015 року, відповідно усі записи вчинені в дати, зазначені в такій.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав показання про те, що позивачка ОСОБА_1 є його тіткою рідною сестрою його батька. Із ОСОБА_4 він також був знайомий. Окрім того, що він батько його двоюрідного брата, він неодноразово возив до нього в ремонт свій автомобіль. Вказав, що вони знайомі близько 20 років. Свідок вказав, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями за весь час знайомства, однак в останні роки перед його смертю, він більше почав випивати. Неодноразово було таке, що він до майстра приїжджав вранці і від нього було чути запах алкоголю. Бачились вони часто, один раз в місяць точно, а бувало і частіше. ОСОБА_4 був чудовим спеціалістом у своїй справі, однак коли він випивав, то могли бути затримки в роботі. Якщо він привозив автомобіль, а ОСОБА_10 був у стані алкогольного сп`яніння, то він не залишав йому автомобіль. Йому відомо, що ОСОБА_4 лікувався і навіть бачив, що він приймав якісь таблетки. Це було незадовго до його смерті. Вказав, що його тітка ОСОБА_1 періодично проживала із ОСОБА_4 , а ОСОБА_19 він бачив неодноразово в гаражі, де ремонтували автомобілі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 , а позивачка ОСОБА_1 друга дружина дядька ОСОБА_4 . Свідок вказала, що із ОСОБА_4 у неї були добрі відносини, до неї і брата він відносився, як до своїх дітей. Усі свята вони святкували разом. З дядьком проживав брат ОСОБА_2 , також з дядьком періодично проживали його жінки. ОСОБА_1 не проживала з дядьком, однак приходила до нього на день народження. Був також випадок, коли на дні народженні дядька була і ОСОБА_1 і його інша співмешканка. Щодо будинку дядька, то її батько питав його щодо подальшої долі будинку, на що ОСОБА_4 сказав, що залишить все племіннику ОСОБА_20 , бо син його зловживає наркотичними речовинами. Щодо документів, необхідних нотаріусу для посвідчення договору дарування, вказала, що вона деякі документи отримувала, зокрема довідку з ЖЕКу, висновок Органу опіки та піклування, а також витяг в Управлінні земельних ресурсів. Разом з тим, вказала, що витяг з БТІ вона не отримувала. Щодо вживання алкоголю дядьком, зазначила, що він почав сильно зловживати алкоголем приблизно восени 2012 року. Їй невідомо про будь-яке лікування ОСОБА_4 в медичних закладах, лікарських препаратів у його помешканні вона не бачила, хоча часто була у його будинку. Також свідок вказала, що коли вона дізналась про те, що ОСОБА_4 написав на неї заяву в поліцію, вона пішла до нього з`ясувати цю обставину. У відповідь дядько сказав, що цю заяву насправді писала ОСОБА_1 , а він її лише підписав. Зазначила, що через цю обставину мала трохи образу на дядька, однак вони продовжували спілкуватись.

Також в судовому засіданні були допитані судові експерти, зокрема експерти, якими проводилась судово-психіатрична експертиза №19/К від 03.11.2018.

Судовий експерт ОСОБА_21 підтримав висновок судово-психіатричної експертизи №19/К від 03.11.2018 та надав пояснення щодо обставин її проведення. Зокрема зазначив, що при проведенні експертизи було досліджено матеріали справи, допити свідків, а також медичну документацію, зокрема медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_4 , надану Психоневрологічним диспансером. У дослідницькій частині висновку наведено перелік усіх матеріалів, які досліджувались при проведенні цієї експертизи. Вказав, що медична документація є важливою для надання висновку у цій категорії експертиз, ствердив, що дані медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 вплинули на висновки експертизи. Надати однозначну відповідь на запитання чи можливо було б провести дану експертизу, якби не було медичної картки ОСОБА_4 , судовий експерт не зміг, оскільки кожна експертиза є індивідуальною та за наявності різних матеріалів, а в даному випадку така медична картка була наявна. Також не зміг однозначно ствердити, що саме ключовою для надання цього висновку була медична картка амбулаторного хворого, видана Психоневрологічним диспансером, оскільки матеріали досліджувались усі в комплексі, в тому числі і висновок судово-медичного експерта, свідоцтво про смерть, тощо. Єдиної методики проведення цієї категорії експертиз немає, тому досліджуються при проведенні такої будь-які об`єкти, які дозволяють встановити психічний стан людини, зокрема свідчення свідків, свідчення сторін, медичні документи, аудіо та відеозаписи, в тому числі покійної людини. Проведення цієї посмертної експертизи було у відповідності до Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я №865 від 08.05.2018. Експерт зазначив, що у своїй роботі, зокрема при складенні висновків судово-психіатричних експертиз, судові експерти керуються презумпцією психічного здоров`я особи. Тобто, відштовхуючись від наданої інформації, якщо нема достатньо доказів щодо психічного розладу особи, ніколи не буде встановлено, що особа при вчиненні певної дії не усвідомлювання значення своїх дій. Якщо є сумніви, а саме недостатньо у особи симптомів, що свідчать про стійкі хронічні психічні розлади, у висновку зазначається про те, що однозначного висновку надати не надається можливим. У даному висновку зазначено комісією експертів про те, що ОСОБА_4 протягом життя вживав спиртні напої, ці дані були отримані і з показань свідків у цій справі, і сам ОСОБА_4 про це говорив лікарю-психіатру, як свідчать матеріали медичної картки. Зокрема, він вказував, що щодня він випиває 500-700 г алкоголю. Також у висновку зазначено діагноз ОСОБА_4 - F07.8, що означає «інші органічні розлади особистості та поведінки, спричинені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку». Цей термін (діагноз) використовується для медичної класифікації діагнозів. Судовий експерт вказав, що надати відповідь на запитання про те, чи могла людина з таким діагнозом здійснювати щодня якісно ремонт автомобілів, не видається можливим. Також експерт зазначив, що судовою експертизою досліджувалось лише питання щодо здатності ОСОБА_4 усвідомлювати значення своїх дій в момент вчинення правочину 08.06.2012, а питання щодо такої його здатності в інші періоди життя не досліджувалось. Також не досліджувалось проведенням даної експертизи те, чи покращувався стан ОСОБА_4 після його лікування. Разом з тим, психічні розлади, які були діагностовано хворому, протікають тривало, чіткі зміни спостерігаються лише в плані стабілізації стану здоров`я чи зупинки прогресування, оскільки це хронічне захворювання. Щодо 08.06.2012, зокрема висновку щодо перебування ОСОБА_4 у стані неусвідомлення своїх дій через психічне захворювання саме у цей день, судові експерти керувались медичними записами, вчиненими у більш ранній період. Саме за цей день записів у медичній документації не було. Однак, враховуючи тривалість та перебіг даного захворювання, неможливість повністю стабілізувати стан здоров`я та інші обставини, комісія експертів прийшла до висновку, що і цього дня він перебував у такому стані. Враховуючи усі наведені обставини, комісія експертів прийшла до однозначного висновку, що ОСОБА_4 в момент вчинення правочину не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки його психічний розлад вплинув на здатність розуміти свої дії та керувати ними.

Судовий експерт ОСОБА_22 надала пояснення про те, що вона була в складі комісії при проведенні судово-психіатричної експертизи №19/К від 03.11.2018. Проведення експертизи вона пригадує. Аналізуючи медичну документацію, яка для проведення цієї експертизи є ключовою, було встановлено, що підекспертний ОСОБА_4 знаходився на диспансерному обліку у Психоневрологічному диспансері. Окрім цього, за декілька днів до правочину він оглядався лікарем-психіатром. У відповідності до наведеної медичної документації, аналізуючи усю історію хвороби ОСОБА_4 , було встановлено, що в період укладення правочину він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи його психічний розлад, а такий належить до хронічних психічних захворювань. У нього були виявлені хронічні незворотні процеси та відсутність критики до своїх дій, однак це не впливає на здатність ходити чи самостійно пересуватись. Якби не було медичної картки ОСОБА_4 , то чи можливо було б провести дану експертизу, неможливо однозначно відповісти, оскільки в цьому випадку вона була. Оцінка надавалась і цій медичній картці і іншим матеріалам, зокрема і показанням свідків, тобто були досліджені усі матеріали комплексно. Щодо медичної картки ОСОБА_4 вказала, що у ній детально описано усі обставини в такому вигляді, що можливо було об`єктивно оцінити стан хворого. Зауважень до медичної картки у експертів не було. Вказала, що на вирішення експертизи було судом чітко поставлено питання щодо усвідомлення значення своїх дій ОСОБА_4 станом на день укладення договору дарування, тому відповідь була надана чітко на це питання, без зазначення іншого періоду. Також під час проведення експертизи не було досліджено здатність ОСОБА_4 усвідомлювати значення дій при вчиненні ним інших важливих дій у інші періоди його життя.

Судовий експерт Кошулинська З.В. надала пояснення про те, що вона була в складі комісії при проведенні судово-психіатричної експертизи №19/К від 03.11.2018. Зазначений висновок підтримала та надала пояснення, що для надання висновку судово-психіатричної експертизи скликається комісія експертів, якими досліджуються усі матеріали справи, надані для проведення експертизи. В ході проведення експертизи складається психологічний портрет особи, який формується на підставі усіх наданих матеріалів. Показання усіх свідків також були досліджені в ході проведення експертизи. За результатами проведення експертизи було встановлено, що у ОСОБА_4 станом на момент вчинення правочину дарування було відсутнє повне усвідомлення, критичне сприйняття ситуації, наявне непослідовне мислення, заниження пам`яті. Весь діагноз ОСОБА_4 складався із двох частин психіатричної та психологічної, тобто давалась оцінка і лікаря-психіатра, і лікаря-психолога. А при комісійній експертизі та наданні відповіді на чітке поставлене питання, враховуються усі ці дані. У людини з таким психічним захворюванням загальний стан змінюється, а саме у цієї людини можуть спостерігатись зміни настрою, пам`яті, мислення. Також такі зміни можуть бути через прийом медичних препаратів, а також через вплив зовнішніх факторів.

Судовий експерт ОСОБА_23 надав пояснення про те, що він був в складі комісії при проведенні судово-психіатричної експертизи №19/К від 03.11.2018. Зазначена експертиза була проведена з огляду на усі надані матеріали справи комплексно, в тому числі і показання свідків. Зокрема, було прийнято до уваги показання про те, що ОСОБА_4 не отримував самостійно документи, необхідні для посвідчення договору дарування, а такі збирала ОСОБА_24 з братом, що свідчить про те, що дарувальний не розумів для чого потрібні ці документи. Ці дані взято до уваги з письмових пояснень ОСОБА_25 . Також, як свідчить висновок почеркознавчої експертизи, в момент вчинення правочину ОСОБА_4 підписував документи під впливом збиваючих факторів, в тому числі і міг бути в стані алкогольного сп`яніння. Окрім цього, останній помер від алкогольної інтоксикації, переніс мікроінсульт за життя. З медичної картки хворого вбачається, що йому було призначене лікування для підтримання психічного стану, оскільки в нього були порушення в поведінці, а саме він був дратівливий та емоційно збуджений. Більше того, він приходив у медичний заклад в супроводі дружини, що також свідчить про те, що йому самостійно важко було відвідувати заклад. Також було прийнято до уваги і той факт, що у ОСОБА_4 був рідний син, однак договір дарування належної йому частки в будинку він вчинив на користь племінника. Ці дані взято до уваги з письмових пояснень ОСОБА_2 . Таким чином, зловживання алкоголем призвело до виникнення у ОСОБА_4 хронічного психічного захворювання. Вилікувати зазначене захворювання повністю неможливо, однак можливо підлікувати поведінкові прояви. Враховуючи усі наведені обставини, комісія експертів прийшла до однозначного висновку, що ОСОБА_4 в момент вчинення правочину не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Окрім цього, в судовому засіданні були допитані судові експерти, зокрема експерти, якими проводилась судово-технічна експертиза документів №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024.

Зокрема, згідно з висновком експертів №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів, а саме медичної картки ОСОБА_4 : 1. записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 , виконано не в дати, вказані в досліджуваному документі (18.08.2011, 08.12.2011, 02.06.2012 та 04.03.2012), а пізніше січня 2015 року; 2,3. медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_4 виготовлена не у 2011 році, а після вересня 2016 року, тобто пізніше 2012 року; 4. записи у медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконано пізніше січня 2015 року; 5. записи в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_4 виконані в один проміжок часу; 6. встановити чи становлять всі елементи (аркуші) медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 єдине ціле не видається можливим через особливості будови цієї картки, а саме книжковий блок складається з окремих аркушів, які склеєні з обкладинкою без прошивки.

Згідно із зазначеним висновком судовий експерт О.Посілький надавав відповіді на питання №1, 2, 3, 4, 5; судовий експерт Л.Ковальчук надавала відповіді також на питання №1, 2, 3, 4, 5, а судовий експерт О.Малєй досліджувала питання №2 та №6.

Допитана в судовому засіданні судовий експерт Київського КНДІСЕ ОСОБА_26 підтримала надані нею відповіді на поставлені питання, повністю підтримала висновок судово-технічної експертизи документів №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024. Зокрема зазначила що у експертній установі є методики проведення експертиз, зареєстровані в Міністерстві юстиції України, які дозволяють встановити давність виготовлення документів, більше того рукописні документи та підписи. Ці методики також дозволяють встановити давність документів, які створені більше 5 років тому. Також судовий експерт вказала, що відносно відтисків печаток, то термін встановлення давності таких є необмежений. Вказала, що вона проводила дослідження по цій експертизі лише за спеціальностями 2.1. та 2.3. «Дослідження реквізитів документів», а спеціальність 2.2. виконували судові експерти ОСОБА_7 та Л.Ковальчук. Зазначила, що усі використані методики (комплекс методик) в ході проведення експертизи зазначені у висновку. Експерт вказала, що з`ясувати давність виконання рукописних текстів та підписів давністю понад 5 років можливо, з огляду на зареєстровані методики проведення експертиз. Щодо відбору зразків для порівняння, експерт на власний розсуд визначає яким саме чином він це буде ілюструвати у висновку. Також судовий експерт роз`яснила щодо визначеного нею типів, видів, забарвлення речовини та пишучих приладів на досліджуваних нею документах. Остання зазначила, що у медичній картці ОСОБА_4 нею досліджувався спосіб виконання записів, наявність штучного зістарювання криміналістичними неруйнуючими методами та відтиски печаток лікаря. Додатково вказала, що лікарем було використано дві печатки-кліше, тому порівняльні зразки були поділені на дві групи. Аналізуючи надані усі матеріали для проведення експертизи, їй вдалось звузити період виготовлення цих печаток до 2016 році. Інших печаток, окрім кліше лікаря ОСОБА_16 , щодо давності їх виготовлення, вона не досліджувала.

Судові експерти Київського КНДІСЕ Посілький О.О. та ОСОБА_27 в судовому засіданні підтримали повністю висновок судово-технічної експертизи документів №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024 в частині досліджених ними питань.

Зокрема, експерт ОСОБА_28 зазначив, що при проведенні зазначеної експертизи вони, серед іншого, керувались Методикою 8.11.41 (п.1.6) та Удосконаленою Методикою 8.11.42. (п.1.7), які дозволяють встановити період і давність рукописних документів. З огляду на дані цих методик, обмежень щодо визначення давності документів немає. Він ставить під сумнів доводи представника позивачки про те, що Європейська мережа судових експертних установ вказує на можливість таких досліджень документів, які за давністю мають не більше 6-9 місяців, оскільки в Україні наведені методики застосовують десятиліттями і такі постійно вдосконалюються. Додатково експерт вказав, що якщо мова йде про зістарені документи, то сильно зістарені документи дуже чітко проглядаються. А в даному випадку вони працювали із звичайною медичною карткою, у якої немає будь-яких додаткових особливостей, які б не дозволили встановити давність її створення. Щодо оформлення висновків експертизи, зокрема щодо відсутності ілюстрацій, то експерти на власний розсуд визначають форму, зокрема і в частині наявності ілюстрацій. Окрім цього, у висновку детально описані усі зразки, які мали позитивні результати і які використовувались для порівняння, однак було відсівання зразків. У висновку описані усі покрокові обставини проведення експертизи. Дане дослідження не проводилось за формулою, а за загальними порівняльними ознаками за рецептурою пасти щодо зістарювання рукописного тексту та підписів. Як наслідок проведення експертизи, не було встановлено штучного зістарювання рукописного тексту на документах. Судовим експертом детально роз`яснено порядок проведення судово-технічної експертизи, із цитуванням висновку №23130/23-34/1454/24-34 від 05.02.2024 в частині досліджених ними питань. Також, із покликанням на п.14.13 Інструкції вказав, що у висновку експерта викладено детально всі процеси проведення експертизи, відтак у достовірності та правомірності такого немає сумнівів. Судовий експерт Київського КНДІСЕ Л.Ковальчук в судовому засіданні надала пояснення про те, що ця експертиза була комісійною, нею було досліджено в межах її спеціальності лише питання щодо дослідження методом електронним мікроскопії поглинання (20-21 сторінки висновку). Вказала, що у висновку детально описано хід проведення експертизи та усіх досліджень. Надала роз`яснення висновку в тій частині, яку вона досліджувала з цитуванням даних з висновку.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема суду.

Почеркознавча експертиза - комплекс заходів, що спрямовані на встановлення приналежності почерку рукопису й підпису конкретній людині. Почеркознавча експертиза є підвидом криміналістичної експертизи.

Згідно із п. 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних засобів та підписів надаються оригінали документів.

Таким чином, суд зазначає, що призначаючи повторну судову почеркознавчу експертизу, слід врозпорядження експертів направити оригінал Договору дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012, зобов`язавши надати такий відповідача ОСОБА_2 , та матеріали цивільної справи №461/6347/15-ц.

Враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Демою Н.І. у клопотанні поставлено питання, яке відповідає одному із питань, що було поставлено раніше на вирішення експертів, суд приходить до висновку, про обґрунтованість питання, поставленого перед експертами.

Щодо визначення експертної установи, якій слід доручити проведення експертизи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено кілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

З огляду на наведене, зокрема відсутність взаємної згоди щодо визначення експертної установи, категоричні заперечення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Дмитренка В.П. щодо експертної установи, запропонованої представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Демою Н.І., а саме Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ), суд приходить до висновку про самостійне визначення експертної установи - Волинського відділення Львівського НДІСЕ (місцезнаходження: вулиця Червоного Хреста, 16, м. Луцьк, 43001). Експертам даної експертної установи слід доручити проведення експертизи, яких попередити про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

У зв`язку з призначенням у справі судово-технічної експертизи, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час її проведення.

Керуючись ст. 103, 104, 108, 113, 222, 252, 260, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Деми Наталії Ігорівни про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи задоволити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Пшенична Уляна Вікторівна про визнання договору дарування частини будинку недійсним та скасування державної реєстрації права власності, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування частини будинку недійсним та витребування майна з незаконного володіння повторну судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання:

-Чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 у Договорі дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012 під впливом збиваючих факторів?

Проведення експертизи доручити експертам Волинського відділення Львівського НДІСЕ (місцезнаходження: вулиця Червоного Хреста, 16, м. Луцьк, 43001).

Зобов`язати ОСОБА_2 надати для проведення експертизи оригінал Договору дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012.

Для проведення експертизи надати експертній установі:

- оригінал Договору дарування 60/100 (шестидесяти сотих) частин будинковолодіння, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У.В. 08.06.2012;

- матеріали цивільної справи №461/6347/15-ц.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від виконання покладених обов`язків.

Обов`язок оплати вартості проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14.11.2025.

Суддя Ольга Кротова