Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 Справа №607/842/25 Провадження №2/607/1584/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ,звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просить: стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 791,78 грн; стягувати з відповідача додаткові витрати на лікування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн щомісячно, з дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог зазначено, що у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має ряд захворювань. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти та участі у вихованні дитини не бере. Для проходження дитиною терапії позивачкою придбано медичні препарати загальною вартістю 791,78 грн. Крім того, дитина, у зв`язку із захворюванням потребує систематичного лікування, що призведе до постійних додаткових витрат у розмірі не менше 1000 грн щомісяця.З врахуванням необхідності забезпечення дитині належного лікування, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вітів В.А. в судове засідання 30.10.2025 не з`явились. У заяві від 04.03.2025 просять справу розглянути без їх участі, позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, в тому числі 30.10.2025, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 30.10.2025, в яке учасники справи не з`явились.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 13.04.2009.

06.12.2022 Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист у цивільній справі №606/1613/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі на утримання однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.09.2022 до досягнення дитиною повноліття.

Інформація про виконавче провадження від 09.12.2024 вказує на те, що виконавчий документ пред`явлений до виконання 29.10.2024. Державним виконавцем звернено стягнення на кошти на рахунках боржника на суму заборгованості 132500 грн.

Згідно із психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_3 , учня опорного закладу Теребовлянська ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, загальний фізичний розвиток учня в межах норми. Сім`я не повна. Статус переселенця. Учень проживає з мамою, бабусею та дідусем, які безпосередньо займаються доглядом та вихованням дитини. Батько ОСОБА_2 жодного разу не з`являвся у школі та не брав участі в освітньому процесі.

Відповідно до медичного висновку №166 від 24.03.2024, у ОСОБА_3 наявні захворювання, зокрема, атиповий аутизм, хронічний голосовий тикозний розлад.

Відповідно до листа КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянський регіональний центр первинної медико-санітарної допомоги» №67 від 20.05.2024, ОСОБА_1 уклала декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу її сину ОСОБА_3 . Дитина перебуває на обліку з приводу захворювань. У КНП ТМР «ТРЦПМСД» відсутня інформація про участь батька у забезпеченні охорони здоров`я ОСОБА_3 . Щеплення проведені згідно з віком пацієнта, відвідування дитиною закладу відбуваються в присутності мами або бабусі.

Консультаційним висновком спеціаліста №384/2024 від 23.04.2024 встановлено у ОСОБА_3 діагноз атиповий аутизм. Рекомендації: спостереження у дитячого психіатра за місцем проживання; реабілітація у центрах для дітей з обмеженими можливостями; індивідуальна форма навчання; терапія тиапридалом, топіраматом; індивідуальна програма реабілітації.

Згідно з наданими позивачем разом із позовною заявою касовими чеками вартість придбаних для сина препаратів складає 791,78 грн (тіаприлан 468,00 грн - 02.08.2024, топіромакс 323,78 грн 23.10.2024).

В подальшому позивач додатково надала численні копії інших касових чеків про придбання у 2024 2025 роках препаратів тіаприлан і топіромакс.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд вважає, що позивач довела наявність особливих обставин, які б свідчили про понесення додаткових витрат, а саме наявність у дитини сторін захворювання, яке потребує постійного лікування.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З огляду на викладене, зважаючи на вік платника аліментів, вік дитини та стан її здоров`я, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити вимогу про стягнення аліментів частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути половину вже понесених позивачем витрат на придбання ліків в розмірі 395,89 грн. (791,78 / 2) та щомісячно стягувати 1000 грн. додаткових витрат на дитину, починаючи стягнення з 15.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог (стягнення другої половини вартості ліків в розмірі 395,89 грн) суд відмовляє, так як з огляду на презумпцію рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, ці витрати залишаються за позивачем.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину.

Ціна позову у даній справі 6791,78 грн (791,78 грн одноразової виплати та 1000,00 грн х 6 місяців). Позовна вимога про стягнення одноразової виплати задоволена частково (на ), а періодична виплата повністю. Тому, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути 1140,60 грн судового збору (6395,89 / 6791,78 х 1211,20 грн).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 395,89 грн.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1140,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення складено та підписано 30.10.2025.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук