УХВАЛА

20 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 367/1093/22

провадження № 61-9016св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач)

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2025 року у складі судді Кухленка Д. С. та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного податкового університету, який є правонаступником Університету державної фіскальної служби України, про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

постановив ухвалу про таке:

1. У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Університету державної фіскальної служби України від 24 грудня 2021 року № 825-к в частині його звільнення з посади директора Науково-дослідного інституту фіскальної політики Університету державної фіскальної служби України у зв`язку із закінченням строку трудового договору і наказ Університету державної фіскальної служби України від 25 січня 2022 року № 78-к «Про внесення змін до наказу від 24 грудня 2021 року № 825-к»; поновити його на посаді директора Науково-дослідного інституту фіскальної політики Університету державної фіскальної служби України; стягнути з Університету державної фіскальної служби України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

2. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. 15 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

4. Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

5. 27 серпня 2025 року представник Державного податкового університету подав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

6. 11 вересня 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

7. Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, тому ці судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

8. Так, в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 30 травня 2022 року суд першої інстанції, керуючись пунктом 2 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), визнав справу № 367/1093/22 малозначною, зазначивши, що: «дана справа незначної складності та відноситься до малозначних справ, а тому її розгляд можливий в порядку спрощеного позовного провадження» (т. 1 а. с. 39).

9. В такому випадку Суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

10. Так само і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюючи право на справедливий суд, не містить гарантій щодо можливості касаційного оскарження всіх судових рішень.

11. Механізм реалізації права на судовий захист визначає законодавець виключно в законах України (пункт 14 частини першої статті 92 Конституції України).

12. Відсутність можливості оскарження рішення в касаційному порядку автоматично не створює порушення права на справедливий суд.

13. За чинним конституційним правопорядком апеляційний перегляд має здійснюватися щодо кожної справи, яку оскаржено в апеляційному порядку, а в частині касаційного оскарження рішення суду обсяг права на таке оскарження змінено з права касаційного оскарження всіх рішень, крім випадків, встановлених законом, на право касаційного оскарження судового рішення лише у визначених законом випадках (див., наприклад, рішення Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року № 5-р(II)/2021).

14. Обґрунтування саме такого підходу в частині касаційного оскарження судового рішення міститься в Пояснювальній записці до проєкту Закону України про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) (реєстр. № 3524), ухваленого як Закон № 1401, де зазначено, що «встановлення законом виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, дасть змогу побудувати ефективну судову систему, що гарантуватиме особі право на остаточне та обов`язкове судове рішення».

15. В свою чергу згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

16. Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК. При цьому Конституційний Суд України звернув увагу, що зазначений припис має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

17. Обставин, передбачених абзацом другим пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК, суд не встановив, посилання у касаційній скарзі на наявність таких обставин відсутні.

18. Отже, судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, оскільки ухвалені у малозначній справі.

19. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформульовано правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити.

20. Наведена правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

21. З огляду на викладене, оскільки оскаржувані судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, а підстав, визначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК, немає, продовження розгляду касаційної скарги не відповідатиме завданням цивільного судочинства, касаційне провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 19, 260, 394, 396 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 367/1093/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:П. І. Пархоменко Д. А. Гудима Є. В. Краснощоков