ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

13 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 636/131/25

провадження № 22-ц/818/3461/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Яцини В.Б., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2025 року, ухвалене суддею Оболєнською СА., -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до відповідача, про стягнення з останнього заборгованість за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017, укладеним між відповідачем та АТ «Ідея Банк» у розмірі 25456,59 грн та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 27.06.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки - кредитний договір №С02.198.73749, згідно якого банк надав відповідачу (клієнту) кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку з встановленим лімітом на момент укладання угоди - 15 000,00 грн. Визначення суми Кредитної лінії, що може бути доступна Клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснюється Банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії встановлена 48,00% річних. На виконання умов вищевказаного договору Акціонерним Товариством «Ідея Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторину ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №C02.198.73749 від 27.06.2017.

25.03.2024 рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (ТОВ «СВЕА ФІНАНС»).

Станом на дату подачі позову відповідно до Витягу з реєстру боржників 1 до договору факторингу№01.02- 1/23 від 25.07.2023 сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №C02.198.73749 від 27.06.2017 перед новим кредитором становить становить 25 456,59 грн, що складається з 11 621,23 грн - заборгованість за основним боргом, 13 835,36 грн - заборгованість за відсотками, які позивач просить стягнути на свою користь.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2025 року позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017 в розмірі 25456 (двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 59 коп., яких: 11621,23 грн - заборгованість за основним боргом, 13835,36 грн - заборгованість за відсотками, та судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що додана до позовної заяви на підтвердження повноважень Сторожишиної Олександри Олегівни довіреність у порядку передоручення від 11.11.2024 року (як фізичною особою без підпису) та довіреність від 15.11.2024 року (як директором ТОВ «Свеа Фінанс») не є документами, які у розумінні процесуального закону свідчать про наявність в неї повноважень представляти інтереси ТОВ «Свеа Фінанс» під час розгляду справи в Чугуївському міському суді Харківської області, а також підписувати процесуальні документи, як то позовну заяву, клопотання та інше. Вказує, що договір факторингу № 01.02- 31/23 від 25.07.2023, який було укладено між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і ТОВ «Росвен Інвест Україна», з боку банку було підписано Олегом Луценко, який не мав повноважень діяти від імені та в інтересах банку, у тому числі укладати та підписувати угоди, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де серед переліку осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, Луценко Олег відсутній. Тож ця обставина залишилася поза увагою суду. Судом також не надано правової оцінки додаткам до договору факторингу № 01.02- 31/23 від 25.07.2023 № 2 та № 3, які були долучені позивачем до позовної заяви. Додаток № 2 (акт приймання документації) та додаток № 3 (акт повернення права вимоги) не мають необхідних для цих документів реквізитів, а саме не зазначено дату їх складання, осіб, що їх склали, не зазначено підстав, що надають підписантам право діяти від імені цих осіб та не вказано переліку документації, яка має передаватися/повертатися. Акт № 2 має свідчити про передачу якоїсь документації від Клієнта Фактору, а акт № 3 має свідчити про повернення права вимоги Фактором Клієнту у відповідності до п.п. 7,6,7,7 7,8 договору факторингу № 01.02- 31/23 від 25.07.2023. З огляду на відсутність в цих актах дати їх підписань встановити на дату розгляду справи судом яка саме документація передана Клієнтом Фактору, чи повернута Фактором Клієнту,

не можливо. З огляду на це встановити наявність у позивача права вимоги до відповідача також не можливо. Матеріали справи також не містять доказів повідомлення відповідача про заміну кредитора. Тож судом не застосовано ч. 2 ст. 517 К України, згідно якої боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таких доказів позивачем відповідачеві не надавалося.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення його від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 27.06.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки - кредитний договір №С02.198.73749.

Відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.3 і пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт Кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 15,000 грн. Визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлювальної Кредитної лінії, здійснює банком в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних, Загальні витрати за кредитом 382,70 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1382,70 грн, реальна річна процентна ставка - 59,17 % річних.

Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, в тому числі черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua. Підписанням Угоди Клієнт підтверджує, що ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, реальною річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, які зазначені в п. 5.11 цієї Угоди.

Укладаючи цю Угоду про відкриття кредитної лінії обслуговування кредитної картки сторони погодились, що: клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний.

Підписанням відповідного Кредитного договору Позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діяла станом на дату укладення договору, і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердив свою обізнаність про Умови та Тарифи Банку.

Кредитний договір угода №С02.198.73749, про відкриття кредитної лінії, Заяву №С02.198.73749 від 27.06.2017, паспорт споживчого кредиту, а також тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток, було укладено та підписано позичальником власноруч, що підтверджується Заявою № С02.198.73749 про акцепт публічної оферти ПАТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку.

Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява позичальника на кредит №С02.198.73749 від 27.06.2017, в якій зазначені особисті дані відповідача.

На виконання умов договору Банк відкрив Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 та випустив клієнту міжнародну платіжну карту МasterCard.

Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №С02.198.73749 від 27.06.2017, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» у загальному розмірі склала 25456,59 грн, що складається з 11621,23 грн - заборгованість за основним боргом, 13835,36 грн - заборгованість за відсотками; заборогованість за іншими процентними платежами відсутня.

25.07.2023 року між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» і ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено Договір Факторингу №01.02- 31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в Реєстрі боржників. В тому числі за даним договором факторину ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за договором №C02.198.73749 від 27.06.2017.

Згідно умов Договору факторингу клієнт передає (відступає) Фактору свої права вимоги, а Фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення права вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права клієнта за первинним

Договором.

Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних Договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Даний договір було підписано з боку сторони АТ «Ідея банк» членом правління, фінансово-операційним директором ОСОБА_2 , який діяв на підставі рішення Наглядової ради № 846 від 22.06.2023, не викликає у суду сумнівів щодо наявності повноважень ОСОБА_2 вчиняти правочини у якості законного представника АТ «Ідея банк», на момент підписання договору Факторингу №01.02- 31/23.

Згідно платіжної інструкції № 9217 від 26.07.2023 ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перераховано на рахунок АТ «Ідея Банк» загальну суму у розмірі 11963508 грн, у призначенні платежу вказано оплата фінансування згідно договору факторингу №01.02- 31/23 від 25.07.2023 .

25.03.2024 рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (ТОВ «СВЕА ФІНАНС»).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

За нормою ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений строк повернення частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Отже відповідно до положень ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1050 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок

одержання яких встановлюється договором.

При цьому згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином згідно з нормами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється належним виконанням.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Установлено, що на виконання умов вказаних вище кредитних договорів АТ «Ідея Банк» видало ОСОБА_1 обумовлену суму кредиту в повному обсязі.

Однак відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні помісячні платежі з простроченням або не сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

У справі встановлено, що 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свея Фінанс» (попередня назва - «Росвен Інвест Україна») було укладено договір факторингу №01.02-31/23.

Відповідно до розділу 2 цього договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників.

За цим договором факторингу ТОВ «Свеа Фінас» було відступлено права вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед АТ «Ідея Банк» за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що до договору факторингу №01.02-31/23 було складено три реєстри боржників №№1, 2 і 3, кожен з яких є невід`ємними документами зазначеного договору. Ці реєстри боржників стосуються виключно прав вимоги ТОВ «Свея Фінанс» до боржників з числа фізичних осіб (населення).

На підтвердження вищенаведеної інформації позивачем надано копію сторінки з реєстру боржників за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017 року відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що заборгованість за основним боргом складає 11621, 23 грн., заборгованість за відсотками 13835,36 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України факторинг (фінансування під уступку права грошової вимоги) одна сторона (клієнт) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження іншої сторони (фактора) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц.

З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається апелянт, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Таким чином, враховуючи встановлені у справі фактичні обставини щодо укладення між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» договору факторингу №01.02-31/23, який у встановленому порядку не оспорювався та є чинним, а також приписи статті 204 ЦК України про презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, позивач ТОВ «Свеа Фінанс» вважається таким, що у встановленому законом порядку набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017 року на тих самих умовах і в тому обсязі, які існували на момент переходу прав, а відтак є належним кредитором у зобов`язанні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 належним чином оформлені та документально підтверджені кредитні зобов`язання за кредитним договором №С02.198.73749 від 27.06.2017 року, а також, що ТОВ «Свеа Фінанс» за дійсним договором факторингу № 01.02-31/23 від 25 липня 2023 року довело наявність у нього права на стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за цими кредитним договорами у судовому порядку, оскільки всупереч умов кредитних договорів відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання.

Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру надано до суду Кредитний договір - Угоду № C02.198.73749 про відкриття кредитної лінії, Заяву № C02.198.73749 від 27.06.2017, паспорт споживчого кредиту, а також тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток, анкету заяву, розрахунок заборгованості, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, договір факторингу, укладений між 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» №01.02- 31/23, разом з додатками та витяг з Реєстру прав вимог

Крім того, позивачем надано виписку по картці відповідача, з якої вбачається, що останній користувався карткою.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи,

оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів щодо повноважень ОСОБА_3 представляти інтереси ТОВ «Свеа Фінанс» під час розгляду справи в Чугуївському міському суді Харківської області, а також підписувати процесуальні документи, колегія суддів зазначає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 був призначений на посаду директора ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» рішенням загальних зборів товариства від 12.07.2011 року.

25.03.2024 рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» № 1 змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (ТОВ «СВЕА ФІНАНС»).

Згідно довіреності від 15.11.2024 року ТОВ «Свеа Фінанс», в особі директора Кашпура М.Л. уповноважило Сторожишину О.О. представляти Товариства з усіма правами, які надані законом заявникові, позивачеві, відповідачеві, третій особі та потерпілому, зокрема, у садах та органах судової влади України. На момент надання ОСОБА_3 права представлення інтересів ТОВ «СВЕА ФІНАНС» ОСОБА_4 продовжував перебувати на вказаній посаді, отже наведені доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Стосовно доводів апелянта про те, що договір факторингу № 01.02- 31/23 від 25.07.2023, з боку банку було підписано неповноважною особою Олегом Луценко, який не мав повноважень діяти від імені та в інтересах банку, у тому числі укладати та підписувати угоди, колегія суддів зазначає, що договір факторингу № 01.02- 31/23 від 25.07.2023 року підписаний Луценком О. на підставі рішення Наглядової Ради Банку, недійсним вказаний договір факторингу не визнаний.

Стосовно доводів відповідача щодо незгоди з актом приймання-передачі документації та актом повернення права вимоги, колегія суддів зазначає, що копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у

спірних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина