1Справа № 336/9589/25 2/335/4449/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2025 р. м.Запоріжжя
Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко К.В.
прокурора Журавель Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя Дем`янова Віталія Вікторовича в інтересах Національної служби здоров`я України, Запорізької обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування особи, потерпілої від злочину,
Ухвалою судді від 04.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Надано строки для подання заяв по суті справи.
У судовому засіданні прокурор Журавець Д.В. не заперечує проти закриття провадження у справі з огляду на добровільну сплату боргу та відсутністю предмету спору.
У судове засідання інші учасники не з`явилися, повідомлені належним чином і подали заяви про проведення засідання у їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд дійшов висновку про таке.
Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.
Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:
- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);
- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц зазначив, що відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
Також Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 зазначив, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) .
У цій справі відповідачем подано до суду 10.11.2025 клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що відповідачем перераховано на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі, а тому відсутній спір про право.
Жодних заперечень на клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України від позивача не надходило.
Також суд зазначає, що з огляду на ті обставини, що між сторонами спір відсутній, позивач, маючи певне коло процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову, таких заяв до суду не подав.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону, беручи до уваги, що предметом спору було стягнення з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів у розмірі 8324 грн. 78 коп та на користь обласного бюджету в особі Запорізької обласної військової адміністрації коштів у розмірі 570,60 грн., які відповідачем після пред`явлення позову сплачені позивачу у повному обсязі, що підтверджується доданими до заяви відповідача копіями квитанції до платіжних інструкцій і не заперечуються позивачем, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Керуючись ст. ст. 255, 260 ЦПК України, суд,
Провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя Дем`янова Віталія Вікторовича в інтересах Національної служби здоров`я України, Запорізької обласної військової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування особи, потерпілої від злочину, закрити на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 19.11.2025 року
Суддя Ю.В. Апаллонова