З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2093/25
Номер провадження 2/348/1360/25
11 листопада 2025 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Солодовнікова Р.С.,
при секретарі судового засідання Бойчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
за відсутності учасників справи,
Зміст позовних вимог:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що 26.12.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено Кредитний договір (оферти) № 26.12.2024- 100001144, який разом з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 26.12.2024 року, заявкою, підтвердженням про отримання кредиту та паспортом кредитного договору складає кредитний договір.
Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав.
Стислий виклад позиції сторін:
Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання з пропозицією надати відзив та докази. Поштове повідомлення повернулося з відміткою про повернення « адресат відсутній за вказаною адресою» 08.09.2025, що відповідно до пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України вважається днем вручення судового рішення. Таким чином, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження та забезпеченим у реалізації процесуальних прав.
Крім направлення процесуальних документів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання відповідача, судом вжито додаткових заходів повідомлення відповідача.
Зокрема, суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами на електронну адресу, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору, яка отримана 18.09.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Суд також повідомив його про розгляд справи через офіційний вебсайт «Судової влади України» шляхом розміщення відповідного оголошення та повідомляв за допомогою телефонного зв`язку, що підтверджується матеріалами справи.
Незважаючи на всі можливі заходи, вжиті судом для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, останній не скористався наданими йому процесуальними правами не повідомив суд про свою позицію у справі, не надав жодних пояснень чи доказів, які могли б спростувати вимоги позивача.
Суд здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином. Поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» 04.10.2025, що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки.
Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, правом на подання відзиву не скористався.
На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії у справі:
Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 20.08.2025 у цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і проведення судового засідання.
Суд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 24.09.2025 здійснив перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Призначив розгляд справи.
Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Судом встановлено, 26.12.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» укладено Кредитний договір (оферти) №26.12.2024-100001144 (а.с. 20-28).
Згідно пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (п. 2.2).
Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними.
Згідно п.3.1. пропозиції про укладення кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії.
Пунктом 3.2. пропозиції про укладення кредитного договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно п. 4.3. пропозиції про укладення кредитного договору днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.
Відповідно до п. 4.4. пропозиції про укладення кредитного договору сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання Позичальнику Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються Кредитодавцем щоденно. Комісія(ї) (у випадку її встановлення договором) нараховується у порядку, встановленому договором. Позичальник має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути Кредит.
Позичальник підтверджує, що він уклав цей договір, повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, та має здатність виконувати його умови. Він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. Він володіє та надав для укладення договору всі необхідні та достатні документи, які не містять будь-яких неточних або недостовірних відомостей, складені та/або отримані у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Відповідно до п. 6.1. пропозиції про укладення кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця.
Згідно п.7.6. пропозиції про укладення кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом.
Таким чином суд дійшов висновку, що договір від 26.12.2024 року був підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора Е556, чим підтверджено укладання між ним з ТОВ «Споживчий центр» такої угоди, оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Таким чином, 26.12.2024 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Договір №26.12.2024-100001144 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2 000,00 грн. від 28.01.2025р.; 2 320,00 грн. від 31.01.2025р.; 3 415,00 грн. від 07.02.2025р.; 5 200,00 грн. від 25.02.2025р.;
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 26.12.2024-100001144 від 26.12.2024 року про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Згідно зі ст. 203 ЦК України правочин має відповідати вимогам закону, інтересам держави й суспільства, його моральним засадам; учасник повинен мати цивільну дієздатність, волевиявлення має бути вільним та відповідати внутрішній волі, а форма відповідати вимогам закону.
Відповідно до ст. 207 ЦК України письмова форма правочину охоплює також електронні документи та інші технічні засоби зв`язку. Використання електронного підпису, у тому числі одноразового ідентифікатора, допускається у випадках, встановлених законом.
За приписами ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України договір це домовленість сторін щодо встановлення, зміни чи припинення прав та обов`язків. Істотними є умови про предмет, умови, що визначені законом, а також ті, щодо яких наполягає хоча б одна сторона.
Статті 633, 634 ЦК України регулюють публічні договори та договори приєднання. Умови таких договорів встановлюються однією стороною й мають бути однаковими та зрозумілими для всіх споживачів. Споживач лише приєднується до вже визначених умов.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір укладається у письмовій (у тому числі електронній) формі, з накладенням електронних підписів чи їх аналогів, а примірник договору невідкладно передається споживачу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кошти, а останній повернути їх та сплатити проценти. Недодержання письмової форми робить договір нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правовідносини сторін у цій справі є відносинами споживчого кредитування (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»), де споживач є слабшою стороною, що підтверджено практикою Конституційного Суду України (рішення від 11.07.2013 у справі №1-12/2013).
Закон України «Про електронну комерцію» (ст. 11, 12) визначає, що електронний договір, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до письмової форми. Верховний Суд у постанові від 23.03.2020 у справі №404/502/18 також зазначив, що такий підпис є допустимим способом волевиявлення.
Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
Отже, між сторонами вказаного кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, зокрема тілом кредиту.
Жодних доказів повернення грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором, відповідач суду не надав.
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за кредитним договором, суд зазначає таке.
Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право на таке нарахування, умови, розміри та періоди дії ставок, строки їх сплати визначено умовами договору.
За кредитним договором № 26.12.2024-100001144 від 26.12.2024 року встановлена процентна ставка «Стандарна», фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Відповідно до графіку платежів Дати початку і закінчення чергового періоду користування кредитом складають: 26.12.2024 -28.03.2025 (3 перших чергових періодів) та 29.03.2025 - 29.05.2025 (наступні чергові періоди).
Отже, за період з 26.12.2024 - 28.03.2025 кредитор нарахував щоденні проценти в заявленому розмірі 1 % та включав витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, а саме витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Таким чином, за період з 26.12.2024 - 25.02.2025 заборгованість за відсотками та комісією відповідачем повністю погашена.
Позивачем протиправно нараховано 07.02.2025 року суму штрафу (неустойки) у розмірі 2 535,00 грн, з якою суд не погоджується. Мотивування з цього приводу наведене у розділі рішення щодо стягнення неустойки. У зв`язку з цим сума грошових коштів, зарахована позивачем на оплату зазначеного штрафу, підлягає спрямуванню на погашення процентів за договором.
Відповідачем також здійснено часткову оплату тіла кредиту в сумі 2860,00 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості за кредитом становив 10 140,00 грн.
Отже, за період з 26.02.2024 по 28.03.2024 (31 день) відповідно до умов договору відсоткова ставка підлягає застосуванню у розмірі 1 % від залишку тіла кредиту, тобто від суми 10 140,00 грн.
Отже, загальна сума заборгованості відповідача за процентами за кредитним договором становить 6 286,40 грн (3143,40 + 3143,40), а заборгованість за комісією 1170 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості за споживчим кредитом за договором №26.12.2024-100001144 від 26.12.2024 року становить 7 456,40 грн і підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення неустойки суд зазначає наступне.
Позивач просить стягнути неустойку в сумі 3965 грн, проте розрахунок заборгованості містить нарахування неустойки лише в сумі 2 535,00 грн.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми виконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3965 грн.
Висновки суду.
В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Щодо вимог про стягнення судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268 ЦПК , суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1627,28 гривень (одна тисяча шістсот двадцять сім гривень 28 копійки).
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду.
Повний текст рішення суду складений 13 листопада 2025 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Р.С. Солодовніков