У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хацько Н.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить: усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, та визначити спосіб участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Позивач ОСОБА_1 разом з позовом подав до суду заяву про забезпечення позову , в якій зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31.01.2025 шлюб між ними було розірвано. Від подружнього життя мають дві доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До грудня 2024року сім`я мешкала разом за кордоном, в Італії. Проте у грудні 2024 року відповідачка самовільно вивезла дітей до України, позбавивши позивача можливості бачитися з дітьми, брати участь у їхньому житті та вихованні. Після цього між ними був укладено договір від 28.02.2025, який передбачав рівний доступ обох батьків до дітей, право батька безперешкодно проводити до 50 % вільного часу з дітьми, чергування свят, а також щомісячну сплату аліментів . Попри укладений договір, відповідачка систематично порушує умови та обмежує право на контакти батька з донькам. У зв`язку чим просить суд розглянути запропонований позивачем захід забезпечення позову з урахуванням наявних обставин справи, а саме : зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 до ухвалення рішення у справі забезпечити регулярне спілкування дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з їхнім батьком ОСОБА_1 без участі третіх осіб. Визначити що таке спілкування здійснюється : щоденно у форматі відео- чи телефонного зв`язку через WhatsApp, Viber, Skype чи інші доступні засоби - з 17:00 до 19:00 за київським часом. Покласти на відповідачку обов`язок сприяти організації такого спілкування та утримуватися ід будь яких дій, що перешкоджають контактам дітей з батьком.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Хацько Н.О.

З огляду на положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Питання забезпечення позову у цивільному судочинстві визначені главою 10 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощі у подальшому виконання такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За змістом п.2 та п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії та встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що за змістом ст.149, 158 ЦПК України умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Відповідно до ст.19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу усунення перешкод батьку у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а також визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

З доводів заявника вбачається, що на час подачі позовної заяви малолітні діти мешкають разом з матір`ю в Україні, так як позивач мешкає за кордоном в Італії та мати не надає можливості батьку спілкуватись з доньками. Відсутність спілкування батька з доньками протягом тривалого часу призводить до відчуження дітей від батька.

В силу вимог ст.19, ст.158 СК України питання щодо способу участі у спілкуванні з дитиною одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, має вирішуватися органом опіки і піклування або судом, у разі подачі відповідного позову. При цьому наявність письмового висновку органу опіки і піклування щодо встановлення графіку побачень з дитиною є обов`язковим.

Крім цього, вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову стосуються, встановлення графіку участі батька у вихованні дитини та усунення перешкод у спілкуванні батька із дитиною, що за своєю суттю є фактичним вирішенням спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Судом також критично оцінюється твердження позивача ОСОБА_1 стосовно того, що запропонований спосіб забезпечення позову не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дочки з батьком.

Та обставина, що відповідач перешкоджає батьку у спілкуванні з доньками, що призводить до втрати емоційного контакту між батьком та дітьми, не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, обраний заявником, оскільки законом встановлено інший порядок вирішення цього питання.

Як слід з ч.10 ст.150 ЦПК України, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

З наведено вбачається, що вимоги позивача є тотожними і спір ще не вирішений по суті.

Аналогічна думка мається і у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року справа № 754/16432/20 (провадження№ 61-11597св21) де був наведений приклад вирішення зави про забезпечення позову, так у грудні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онуком. Одночасно з позовом позивачі подали заяву про забезпечення позову шляхом визначення часу спілкування онука з бабою та дідом: щомісяця, перший, третій та, за наявності, п`ятий тиждень, з п`ятниці до понеділка проводити час з дитиною за місцем свого проживання за місцем її знаходження та за місцем проживання заявників; зобов`язання мати дитини передавати онука заявникам відповідно до визначеного судом часу спілкування. Верховним Судом скасовано постанову апеляційного суду та залишено в силі ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки предметом позову є усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з онуком, а способом забезпечення позову позивачі визначили встановлення часу спілкування онука, тобто обраний позивачами вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

Тому, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.19, ст.158, ст.159 СК України, ч.1 та ч.2 ст.149, ст.150, п.3 ч.1 ст.152, ч.1, п.3 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Хацько