ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2025 року с-ще Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Масло С.П.
за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Близнюки цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа Мале приватне підприємство «Агросервіс» про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на земельну ділянку, -
08 травня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
28 серпня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням розгляду справи за їх відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, повідомлялись належним чином про час, дату та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили.
Представник третьої особи Мале приватне підприємство «Агросервіс» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 надіслала заяви відповідачам з пропозицією про добровільний поділ земельної ділянки та укладання у нотаріальній конторі договору про поділ часток.
Відповідно до приписів ст. 358 ЦК України - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України).
Відповідно до умов ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Згідно із ст. 367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Згідно частини першої ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Унаслідок відсутності угоди про виділення в натурі часток, що є у спільній частковій власності, із метою реалізації права на виділ в натурі належної частки, позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що вона звернулася до землевпорядника про виготовлення схеми поділу земельної ділянки площею 5,4634 га щодо визначених часток, що належать співвласникам.
Відповідно до ст.ст.76,77,78,81 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторону, яка заявляє вимогу.
Відповідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, і несе ризик наслідків, пов`язаних із не вчиненням процесуальних дій.
Згідно зі ст.ст. 79-1, 86, 87 Земельного кодексу України та ст.ст.356, 364 ЦК України, виділ частки земельної ділянки в натурі можливий лише за умови встановлення її технічної можливості у порядку, передбаченому законом.
Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у жодне судове засідання не з`явилась, тобто розпорядилась своїми процесуальними правами на власний розсуд, тому за відсутності позивача та її представника суд позбавлений можливості з`ясувати та встановити обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті та розглядає справу на підставі наявних доказів.
Позивачем до суду було надано документ, який нею зазначено як схема розподілу спірної земельної ділянки, однак цей документ не може бути визнаний судом належним і допустимим доказом, оскільки не містить жодних реквізитів (назви документу, даних про розробника, дату складання та його погодження тощо). Крім того, надана схема не дає змоги ідентифікувати до якого саме проекту землеустрою він належить, також цей документ не підтверджує, що розподіл ділянки здійснювався із дотриманням вимог ст.79-1, 86, 87 ЗК України, тому не може засвідчувати технічну можливість виділу в натурі частки земельної ділянки.
Суд встановив, що позивач, звертаючись із позовом про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на земельну ділянку, не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували технічну можливість здійснення такого виділу.
Зокрема, до матеріалів справи не долучено земельно-технічного висновку (експертизи) або проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки, виконаного суб`єктом господарювання, який має відповідну ліцензію.
За відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини необхідні для вирішення спору, зокрема можливість формування окремої земельної ділянки у розмірі частки позивача, її межі, конфігурацію, площу, доступ до дороги та інші істотні характеристики.
Отже, позивачка не довела належними та допустимими доказами факту, що виділ у натурі її частки є технічно можливим і відповідає вимогам земельного законодавства.
З огляду на викладене позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 352 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа Мале приватне підприємство «Агросервіс» про виділ в натурі частки у спільній частковій власності на земельну ділянку відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 13.11.2025 р.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка,с. Шевченкове-1, Близнюківського району, Харківської області Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , Паспорт НОМЕР_3 , виданий Слов`янським РВУМВС України в Донецький області 14.12.2001 року)

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 Паспорт НОМЕР_5 ,виданий Червонозаводським РВ УМВС України в Харківській області від 30.09.1998 року)

Третя особа: Мале приватне підприємство «Агросервіс» (Код Адреса:64801,Харківська область, Лозівський район (колишній Близнюківський район), смт, село Шевченкове Перше, вул. Шевченка, будинок 76)

Суддя С.П. Масло