УХВАЛА

20 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 953/6028/22

провадження № 61-297вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова згідно ухвали Київського районного суду міста Харкова від 28 листопада 2022 року надійшли матеріали цивільної справи № 953/6028/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 березня 2020 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Вроцлав, Нижньосілезьке воєводство, Республіка Польща.

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 31 жовтня 2025 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направив до Верховного Суду для визначення підсудності.

Салтівський районний суд міста Харкова листом від 04 листопада 2025 року матеріали справи направив до Верховного Суду.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

За змістом указаної норми права Верховний Суд має повноваження на визначення підсудності конкретної справи за участю сторін, які проживають за межами України. Необхідною умовою визначення підсудності справи є пред`явлення позову із зазначенням місця проживання сторін та доказів того, що обидві сторони проживають за межами України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді Державної прикордонної служби України від 22 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 24 травня 2022 року виїхала за межі України (пункт пропуску Ягодин), ОСОБА_2 13 червня 2018 рокувиїхав за межі України (пункт пропуску Ягодин).

В ухвалі Верховного Суду від 08 вересня 2025 року у справі № 243/4427/25 (провадження № 61-204вп25) зазначено, що відомості Державної прикордонної служби України свідчать лише про перетин особою Державного кордону України, а не обрання нею постійного місця проживання за межами України.

Отже, належні докази, які б свідчили про те, що сторони проживають за межами України (тимчасової реєстрації, набуття соціального статусу тощо) станом на час розгляду у справі відсутні.

При цьому, тимчасове перебування громадян України за межами України не є підставою для визначення підсудності судових справ за їх участю Верховним Судом.

Вказаний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2024 року у справі № 638/16989/23 (провадження № 61-84вп24).

Так, у відповідності до вимог частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За відсутності доказів того, що сторони проживають за межами України, підстави для визначення суддею Верховного Суду підсудності справи у порядку статті 29 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності цивільної справи № 953/6028/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Матеріали цивільної справи № 953/6028/22 повернути до Салтівського районного суду міста Харкова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький