Справа № 577/3533/25
Провадження № 2-з/577/32/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В.., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тукмана Євгена Григоровича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває справа за позовними заявами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення неустойки і відшкодування моральної шкоди.

Так, 19 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зобов`язати відповідача невідкладно виселитися із житлового приміщення (звільнити жиле приміщення): кімнату АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 572000 грн. неустойки за період з 15.08.2024 по 28.05.2025, 250000 грн в рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, та стягнути судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року, цивільну справу №577/3533/25 (провадження № 2/577/1252/25) передано для розгляду судді Потій Н.В.

30 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 Тукман Є.Г. через підсистему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача неустойку за період затримки в поверненні жилого приміщення по АДРЕСА_2 , а саме 572000 грн. неустойки за період з 29.05.2024 по 30.06.2025. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2025 року, цивільну справу передано для розгляду судді Потій Н.В. (справа № 577/3823/25 (номер провадження 2/577/1322/25).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 02.07.2025 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, підготовче судове засідання призначено на 29.07.2025 на 09:00 год. та об`єднано в одне провадження цивільну справу 577/3533/25 (провадження № 2/577/1252/25) та справу № 577/3823/25.

29 липня 2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

11 листопада 2025 року представник позивача Тукман Є.Г. письмово повідомив, що в прохальній частині позову від 30.06.2025 допущено описку і правильний розмір неустойки за період з 29.05.2024 по 30.06.2025 становить 66000 грн. (а.с. 119).

Також 11 листопада 2025 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тукман Є.Г. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову в якій прохає вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача - квартиру за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 104, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що у провадженні Конотопського міськрайонного суду перебуває справа за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на користь позивача 572000 грн неустойки за період з 15.08.2024 до 28.05.2025, а також 250000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 66000 грн неустойки за період з 29.05.2025 по 30.06.2025, а всього майнових вимог на суму 888000,00 грн.

З ухвали Конотопського міськрайонного суду від 06.11.2025 представнику позивача стало відомо, що вироком суду від 06.11.2025 ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна, окрім житла. Відтак, на думку представника позивача, існує необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житло, оскільки невжиття цих засобів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки інше майно відповідача може бути конфісковано на виконання вироку суду.

На підтвердження доводів про необхідність накладення арешту на майно, представник позивача посилається і на те, що відносно відповідача постановою державного виконавця від 20.01.2025 відкрито виконавче провадження ВП № 76819808 за виконавчим листом № 2/577/1271/24 від 06.01.2025 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 46000 грн штрафу та 915 грн неустойки та судових витрат, але вказана заборгованість існує до цього часу у зв`язку з відсутністю у відповідача фінансових можливостей на її погашення.

У разі необхідності зустрічне забезпечення позивач пропонує здійснити шляхом надання гарантії банку на визначену судом суму, з урахування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд розглядає вказану заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується : 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову може подаватись до суду до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження своїх доводі представник позивача надав суду інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно та копію постанови державного виконавця від 20.01.2025 ВП № 76819808.

Однак, представником ОСОБА_1 - адвокатом Тукманом Є.Г. не наведено доводів щодо співрозмірності заявлених позовних вимог та накладення арешту на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, суд критично відноситься до тверджень представника позивача про необхідність накладення арешту на належну відповідачу квартиру, враховуючи наявність іншого виконавчого провадження, за яким стягувачем є позивач ОСОБА_1 , а боржником ОСОБА_2 . Наявність вироку з призначенням покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_2 , крім житла, також не може бути безумовною підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на єдине нерухоме майно (квартиру) відповідача ОСОБА_2 , який перебуває під вартою.

З огляду на викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника про забезпечення позову.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тукмана Євгена Григоровича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

СуддяН. В. Потій