Справа № 646/8445/25
№ провадження 2/646/4239/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

5 серпня 2025 року до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 16 555,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 23.12.2024 уклали Кредитний договір (оферти) № 23.12.2024100002515, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5 500,00 грн. строком на 155 днів за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, за надання кредиту встановлена комісія - 7% від суми кредиту, що дорівнює 280,00 грн. За кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання встановлена неустойка у розмірі 50,00 грн. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача 4441-11XX-XXXX-1999.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши позичальнику грошові кошти у розмірі 5 500,00 грн.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 16 555 грн., що складається з: тіла кредиту 5 500 грн., процентів 6 820 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 495 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 990 грн., неустойки 2 750 грн.

Ухвалою судді від 08.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

17.11.2025 суд долучив до матеріалів справи відзив відповідача на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розділ 12 Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) не містить відомостей про порядок вирішення спорів та можливості досудового врегулювання будь-яких спорів (крім справ у спорах щодо захисту прав споживачів та справ у спорах за позовом Позичальника до Кредитодавця щодо виконання договору Кредитодавцем).

Умовами Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) належним чином не врегульовано питання порядку повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів, порядку дострокового розірвання кредитного договору не обумовлені належним чином (на який рахунок здійснюється повернення (реквізити кредитодавця зазначені в кінці, але немає вказівки в пунктах, що повернення відбувається саме за ними або за будь-якими іншими реквізитами) та сплата інших платежів; яким чином здійснюється реалізація дострокового розірвання кредитного договору (які умови включає дострокове розірвання; яким чином позичальник має повідомити про бажання достроково розірвати договір; як він має впевнитись, що договір є розірваним; які наслідки мають реалізація такого права ) п.8.1 має лише відомості, що Позичальник має так право і повинен повернути всі платежі, але порядок реалізації такого права належним чином не обумовлені. Договір не має відомостей про наявність чи відсутність забезпечення за кредитом.

Отже, слід дійти висновку, що відсутнє належне підтвердження того, що Позичальнику була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 7 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Відсутність документального підтвердження такої інформованої згоди означає, що Кредитодавець не забезпечив дотримання законодавчих вимог до укладення договору, що ставить під сумнів його юридичну дійсність.

У матеріалах справи також немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності Позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договір та брати на себе фінансові зобов`язання даних та запобігання відмиванню доходів, отриманих злочинним шляхом. Це ставить під сумнів законність та юридичну силу укладеного договору, оскільки ідентифікація є важливим елементом, який забезпечує безпеку укладення правочинів в електронному середовищі. Відповідно до чинного законодавства України, кредитні договори повинні мати чітку і прозору процедуру укладення, з детальним роз`ясненням усіх умов позики, процентних ставок, комісій та інших витрат. У даному випадку ці вимоги не виконано, що може призвести до порушення прав споживача фінансових послуг.

Крім того, відповідач вказує, що закон вимагає, щоб при укладенні договорів за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем ідентифікація особи була проведена із застосуванням надійних засобів електронної ідентифікації, що забезпечують захист від неправомірного використання персональних даних. Зокрема, позивач має надати необхідні докази, які дозволять переконатися, що цей мобільний номер дійсно належить позичальнику, чи зареєстрований на цей номер телефону відповідний банківський рахунок, на який здійснювалось перерахування коштів, та чи загалом належить цей банківський рахунок Відповідачу, чи дійсно було надіслано на саме цей номер «» смс-код.

Отже, слід дійти висновку про відсутність належних доказів та доводів, що підписання кредитного договору №23.12.2024-100002515 (КРЕДИТНОЇ ЛІНІЇ) відбулось саме відповідачем.

Також відповідач вказує, що нарахування будь-яких платежів за прострочення зобов`язання в період дії воєнного стану є неправомірним.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки сторони виклали свою позицію щодо спірних правовідносин у заявах по суті: позовній заяві, відзиві на позов, суд доходить висновку, про можливість розгляду справи по суті.

У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.12.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було підписано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), заявка кредитного договору № 23.12.2024100002515 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 23.12.2024100002515 (кредитної лінії) від 23.12.2024.

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача: 4441-11XX-XXXX-1999. Дата надання/видачі кредиту 23.12.2024. Сума кредиту 5 500,00 грн. Строк, на який надається кредит - 155 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 26.05.2025. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка є незмінною та застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Процентна ставка «Економ» - фіксована у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка є незмінною та застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 495,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 495 грн.

Договір містить Графік платежів, відповідно до якого дати чергового платежу: 22.01.2025, 22.02.2025, 25.03.2025, 25.04.2025, 26.05.2025.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3209,43%, орієнтовна загальна вартість кредиту 13 805,00 грн., загальні витрати за споживчим кредитом 8 305,00 грн. Неустойка 82,50 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.

Вказані документи підписані ТОВ «Споживчий кредит» електронним підписом, а відповідачем ОСОБА_1 , згідно інформаційного повідомлення, за допомогою одноразового ідентифікатора Е411.

Договір містить інформацію про анкетні дані відповідача, його місце проживання, серію, номер паспорту, дату його видачі та орган, який видав, податковий номер, номер телефону, адресу електронної пошти, номер особистого електронного платіжного засобу.

Отже, суд встановив, що договір №23.12.2024100002515 (кредитної лінії) від 23.12.2024 укладений між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е411» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

У вказаному договорі його сторонами погоджено суму і строк кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, розмір комісії, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів тощо.

Відповідач з викладеними у договорі умовами кредитування погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого проставила свій підпис.

ТОВ «Споживчий центр» було виконано зобов`язання за кредитним договором, надано кредит, що підтверджується повідомленням iPay від 19.08.2025, згідно якого 23.12.2024 перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 , призначення видача за договором кредиту № 23.12.2024100002515.

Отже, позивач констатує факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі.

Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 23.12.2024100002515 від 23.12.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 16 555 грн., що складається з: тіла кредиту 5 500 грн., процентів 6 820 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 495 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 990 грн., неустойки 2 750 грн.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

З договору № 23.12.2024100002515 від 23.12.2024 суд вбачає, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір №23.12.2024100002515 від 23.12.2024 укладений у формі електронного документу з електронними підписами сторін між сторонами є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст.3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту, сплати відсотків, кредит, проценти за його користування не сплатив, порушивши умови кредитного договору.

Доказів щодо відсутності (сплати ) заборгованості відповідачем не надано.

Щодо сплати комісії.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

Позивачем пред`явлено до стягнення: комісію (пов`язаної з наданням кредиту) 495 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 990 грн., які підлягають стягненню.

Щодо сплати неустойки.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Отже, заявлена позивачем неустойка у розмірі 2 750грн. стягненню з відповідача не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №23.12.2024100002515 від 23.12.2024 у розмірі 13 805 грн., що складається з: тіла кредиту 5 500 грн., процентів 6 820 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 495 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 990 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 010,60 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 83 %).

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за , заборгованість за Кредитним договором № 23.12.2024100002515 від 23.12.2024 у розмірі 13 805 (тринадцять тисяч вісімсот п`ять) грн., що складається з: тіла кредиту 5 500 грн., процентів 6 820 грн., комісії (пов`язаної з наданням кредиту) 495 грн., додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) 990 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 010 (дві тисячі десять) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий кредит», місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: В.В. Барабанова