ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Лідовська А.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеокнференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Севостьянова Ірина Григорівна, на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року, ухвалену суддею Камбул М.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складення повного судового рішення 26 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ

04 липня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Севостьянова І.Г., звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заява обґрунтована тим, що 05 серпня 2022 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення по справі №215/6911/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, яке набрало законної сили 06.09.2023 року. Даним рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, зменшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 06.11.2019 року по справі №215/3669/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу): стягнуто зі ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, відкликано виконавчий лист №215/3669/19, 2/215/2094/19, виданий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Посилається, що обставинами для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач вказував зміну його майнового стану, оскільки 21.09.2021 року він звільнився з роботи за сімейними обставинами у зв?язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, та оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, це впливає на його спроможність сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.

Приблизно 15 червня 2025 року між ОСОБА_2 та її сестрою ОСОБА_4 відбулася телефонна розмова, в якій заявниця поскаржилась своїй сестрі, що її колишній чоловік ОСОБА_1 зменшив через суд розмір аліментів на сина, начебто через те, що з осені 2021 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 14 років. В той же день, 15 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомила сестрі, що вона згадала, що приблизно наприкінці жовтня 2021 року або у листопаді 2021 року, відбулась телефонна розмова між ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_5 у її присутності, де ОСОБА_1 повідомив, що він перебуває у своїх батьків в Тернопільскій області, Чортківський район. А в грудні 2021 року ОСОБА_1 телефонував її чоловіку та повідомив, що перебуває за кордоном - працює. Наприкінці січня 2022 року ОСОБА_1 в телефонній розмові з чоловіком ОСОБА_4 повідомив, що повернувся в Україну та перебуває у своїх батьків в Тернопільскій області, тому як закінчилась робоча віза. Дані обставини ОСОБА_4 підтвердила в поясненнях від 28.06.2025 та готова підтвердити в суді. До розмови із сестрою, яка відбулась 15 червня 2025 року відповідачу ОСОБА_2 не були відомі дані суттєві обставини, які існували на час розгляду справи, які не були встановлені судом. Отже, позивач не міг здійснювати догляд за дитиною, в позові не зазначено за якою саме дитиною ОСОБА_1 здійснював догляд, але виходячи з тексту позовної заяви та долучених до позову доказів, позивач має двох дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав з відповідачем. Отже, єдиною дитиною за якою позивач міг здійснювати догляд була дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час розгляду справи №215/6911/21 відповідач повідомила суд, що вона виїхала за межі України у зв?язку з воєнним станом (у березні 2022 року), що підтверджується копією закордонного паспорту відповідача, в якому зазначено прізвища дітей, з якими відповідач перетинала кордон, тому як у останніх не було закордонних паспортів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Ознайомившись з матеріалами справи, відповідач надалі не брала участі у справі. Перший раз відповідач повернулась разом із сином в Україну в листопаді 2022 року, про що також є відмітка у закордонному паспорті відповідача.

Вищезазначені обставини, які не були встановлені судом та не були відомі відповідачу на час розгляду справи та в подальшому, приблизно до 15 червня 2025 року, мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення нового рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок, що ОСОБА_1 ввів суд в оману, щодо фактичних підстав для зменшення розміру аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вочевидь його матеріальний стан не погіршився. Адже звільнившись з роботи в Україні, зазначаючи в позові, що наче б то через сімейні обставини у зв?язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, позивач поїхав працювати за кордоном, що може свідчити про навпаки поліпшений матеріальний стан ОСОБА_1 , та виключає догляд позивача за дитиною до досягнення нею 14 річного віку.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.08.2025 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2022 року по справі №215/6911/21 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Севостьянова І.Г., звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року.

В апеляційній скарзі заявник, зазначивши обставини, аналогічні викладеним доводам заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилається, що вказані обставини не були встановлені судом та не були відомі відповідачу під час розгляду справи, мають значення для вирішення справи, є істотними для ухвалення нового рішення, так як на їх підставі можна зробити висновок, що ОСОБА_1 ввів в оману суд щодо фактичних обставин справи для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його матеріальний стан не погіршувався, адже звільнившись з роботи в Україні, та зазначаючи у позові, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею 14-річного віку, позивач поїхав працювати за кордон, що може свідчити про навпаки поліпшення матеріального стану ОСОБА_11 та виключає догляд позивача за дитиною до досягнення нею 14-річного віку.

На підтвердження обставин, зазначених в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідачкою до суду першої інстанції було долучено до заяви пояснення ОСОБА_4 від 28.06.2025 року, клопотання про допит ОСОБА_4 у якості свідка, клопотання про витребування доказів. У задоволенні вказаних клопотань суддя Камбул М.О. відмовила протокольною ухвалою, яка містить тільки резолютивну частину. При цьому в протоколі судового засідання від 18.08.2025 року мотивувальна частина протокольної ухвали відсутня. Відмовляючи у витребуванні доказів та виклику свідків суддя відмовила заявниці у доступі до правосуддя, дані докази є суттєвими, існували на час розгляду справи, але не були відомі ОСОБА_2 , їй не належали, ОСОБА_2 не може їх надати, тому як обмежена Законом.

У зв`язку з цим, представником заявника ОСОБА_2 адвокатом Севостьяновою І.Г. 20.08.2025 року була подана заява про відвід судді Камбул М.О. Вказана заява про відвід судді Камбул М.О. була розглянута суддею Камбул М.О. в порушення вимог ч. 5 ст. 40 ЦПК України, оскільки вона не мала права розглядати заяву про свій відвід. Розглянувши заяву про відвід суддя дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу. Ухвалою від 25.08.2025 року суддя Квятковський Я.А., на якого була розподілена вищевказана справа, відмовив у задоволенні заяви про відвід судді Камбул М.О. Посилається, що вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України повністю виключають можливість розгляду заяви про відвід судді Камбул М.О. Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Квятковського Я.А., тому застосування ч. 4 ст. 40 ЦПК України, в частині розгляду Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді Квятковського Я.А. не застосовується. Вирішення питання про відвід судді у справі №215/6911/21 підлягало передачі до суду відповідної інстанції найбільш територіально наближеного до цього суду. Зазначає, що відвід судді Камбул М.О. не вирішений у відповідності до вимог чинного ЦПК України, тому ухвала від 26 серпня 2025 року постановлена неповноважним складом суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, представника ОСОБА_2 адвоката Севостьянової І.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник не можуть вважатися нововиявленими, оскільки сам факт звільнення позивача вже вказує на погіршення його матеріального стану, не зважаючи на причину звільнення. На час розгляду справи позивач не працював, утримував доньку від першого шлюбу, на користь якої було також стягнуто аліменти, тому дана заява ОСОБА_2 по суті зводиться до спроби схилити суд до переоцінки доказів, які існували на час розгляду справи та незгоди з рішенням суду, тому правові підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення, а відтак у разі, якщо нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другоїстатті 423 ЦПК Україниє те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення .

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду: від 02 травня 2018 року у справі 2а-7523/10/1270, від 10 квітня 2019 року у справі № 813/8070/14 (454/2641/14-а), від 19 червня 2019 року у справі № 815/1918/15, від 06 вересня 2022 року у справі № 363/1900/13-ц (провадження № 61-89св20), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 9901/230/20 (провадження №11-452заі21).

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. На вказаному наголошено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 643/12492/18, провадження № 61-7813св24.

Із усталеної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи рішенням Тернівського районного суду мсіта Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задоволений, зменшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2019 року по справі №215/3669/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, виконавчий лист №215/2669/19, 2/215/2094/19 виданий тернавським районним судом відкликано.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року обґрунтоване тим, що у зв`язку зі звільненням з роботи, яка була основним джерелом його доходів, змінилося матеріальне становище позивача, оскільки на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що впливає на спроможність платника аліментів сплачувати їх у раніше визначеному розмірі. Неможливість працевлаштування позивача, необхідність догляду за дитиною є істотними змінами в матеріальному стані платника аліментів. Врахувавши встановлене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення стягуваних з позивача аліментів.

Звертаючись із заявою до суду про перегляд рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року ОСОБА_2 як на істотну обставину, що не була встановлена судом та не могла бути їй відома, послалася на ту обставину, що відповідач, зазначивши, що начебто звільнився з роботи за сімейними обставинами для догляду за дитиною, натомість поїхав працювати за кордон, що може свідчити про поліпшення його матеріального становища та виключає догляд позивача за дитиною до досягнення нею 14-літнього віку.

Проаналізувавши зміст рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року та наведені заявником підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені заявником обставини, не є істотними для справи обставинами, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 повідомлялася належним чином про дати, час та місце судових засідань, про що свідчать розписки від 22.12.2021 року та 28.02.2022 року (а.с. 33,40), а також 22.12.2021 року та 13.04.2022 року, заявляла клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 31а, 43), при цьому не скористалася своїм правом для подачі відзиву на позов, а також не оскаржувала рішення суду від 05.08.2022 року.

В рішенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2022 року судом зазначено, що у позивача погіршився матеріальний стан, оскільки він звільнився з роботи, крім того, позивач має дитину від першого шлюбу, на утримання якої він також сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів.

Вказані обставини були проаналізовані судом та враховані при ухвалення судового рішення.

Звертаючись з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Севостьянова І.Г., вказує на наявність нововиявлених обставин, якими вважає, що позивач мотивував позов тим, що звільнився для догляду за дитиною, хоча фактично не доглядав її, а в подальшому позивач виїхав за кордон, де працював та отримував заробітну плату і його матеріальний стан не погіршився.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської облаті від 05 серпня 2022 року у справі №215/6911/21, колегія суддів вважає правомірним висновок суду щодо того, що дана заява по суті зводиться до спроби схилити суд до переоцінки доказів, які існували на час розгляду справи та незгоди з рішенням суду, тому правові підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

При цьому колегія суддів зауважує, що обставини, які вказані ОСОБА_2 не є нововиявленими, у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки вони існували на час розгляду справи Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та остання мала можливість, під час розгляду справи надати заперечення та спростувати обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги про зменшення розміру аліментів. Повідомивши суд про те, що вона виїхала за межі України у березні 2022 року, ознайомившись з матеріалами справи, відповідач надалі не брала участі у розгляді справи.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Апеляційний суд також враховує те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Щодо заявленого клопотання скаржника про виклик свідка та витребування доказів колегія суддів зазначає наступне.

До апеляційної скарги скаржникои додано клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 та витребування доказів, а саме:

з Державної податкової служби України рестраційний номер облікової картки платника податків дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України (дати в`їздів та виїздів) за період 01.10.2021 05.-9.2022 р. громадянином ОСОБА_1 , інформацію про перетин державного кордону України (дати в`їздів та виїздів) за період 01.10.2021 05.-9.2022 р. дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувати з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» копію заяви ОСОБА_1 про звільнення з додатками (Наказ від 21.09.2021 р. № 49н); витребувати з Покровського відділу државної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по ВП №57487189 копію заяви ОСОБА_12 про примусове виконання рішення, копію постанови про відкриття виконавчого проадження, копію постанови про закінчення иконачого провадження; по ВП №67864660 копію заяви ОСОБА_12 про примусове виконання рішення, копію постанови про відкриття иконавчого провадження, копію постанови про закінчення виконавчого провадження, розрахунок заборгованості.

Розглянувши казані клопотання, перевіриши матеріали справи в межах заявлених клопотань, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ЦПК Україниу клопотанні повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Витребування доказів судом має бути застосовано як виключення, а не як правило. Сторона не має зловживати правом клопотати про витребування доказів для отримання якої-небуть інформації, що може бути використана для доведення обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Севостьянова І.Г. про виклик свідка та витребування інформації з Державної податкової служби України, Державної прикордонної служби України, Приватного акціонерного товариста «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», Покровського відділу деержавної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровчської області Південного міжрегіонального цправління Міністерста юстиції (м. Одеса) не підлягають задоволенню, оскільки інформація, про витребування якої просить заявник не впливає на вирішення справи. До того ж, аналогічні колопотання заявлялись ОСОБА_2 до суду першої інстанції та були вирішені судом відповідно до приписів процесуального закону і повторного вирішення не потребують. Матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що в своїй сукупності надають суду можливість встановити обставини справи для перевірки доводів апеляційної скарги.

Також в апеляційній скарзі скаржник посилається на розгляд справи неповноважним складом суду, наполягаючи, що подана нею заява про відвід судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянута з порушенням норм процесуального закону.

Колегія суддів не приймає такі твердження заявниці, оскільки они спростовуються матеріалами справи.

20 серпня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адокат Севостьянова І.Г. до Тернвського районного суду міста Кривого Рогу подана заява про відвід судді Камбул М.О. у цивільній справі № 215/6911/21.

21 серпня 2025 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у скаді судді Камбул М.О. заява адвоката Севостьянової І.Г. про відвід судді Камбул М.О. визнана необгрунтованою.

25 серпня 2025 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетовської області від 25 серпня 2025 року у задоволенні заяви адвоката Сеостьянової І.Г. про відвід судді Камбул М.О. відмовлено.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначено ст. 40 ЦПК України.

Згідно ч. 1-4 вказаної статті питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

З матріалів цивільної справи вбачається, що заява про відвід судді Камбул М.О. подана до суду 20.08.2025 року (а.с. 91-94). Натомість, судове засідання у даній справі було призначено на 26.08.2025 року.

Тобто, заява про відвід судді була подана більше ніж за три робочі дні до наступного засідання 26.08.2025 року.

З огляду на зазначене, питання про відвід судді Камбул М.О. вирішено Тернівським районним судом міста Кривий Ріг Дніпропетровської області відповідно до приписів процесуального законодаства, а твердження апелянта про розгляд справи неповноважним складом суду грунтуються на власному помилковому тлумаченні норм процесуального права та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367,368,374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Севостьянова Ірина Григорівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: