ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/5831/25
Номер провадження № 2/521/4056/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з липня 2017 року відкрито, безперервно володіє автомобілем марки «ВАЗ-2107», 1985 року випуску.

Право власності на автомобіль зареєстровано на ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер.

Спадщину прийняла відповідач ОСОБА_2 як сестра спадкодавця.

Позивач стверджував, що за відсутності претензій з боку відповідача, яка не здійснила перереєстрацію права власності на спірний автомобіль, факт добросовісного заволодіння автомобілем, відкрите, безперервне володіння ним протягом восьми років, він має право на застосування судом вимог статті 344 ЦК України, яка надає йому право на набуття права власності за напувальною давністю в судовому порядку.

Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав.

Відповідач позов визнала, надавши суду письмову заяву вх. 50311, в якій обставини справи підтвердила.

Підстав для відмови у прийняття судом визнання позову відповідачем з урахуванням обставин справи не вбачається, що тягне задоволення позову.

Так, за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 24.01.2001 ОСОБА_3 є власником автомобілю марки ВАЗ 2107, 1985 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

05.05.2017 останній помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ).

Спадщину прийняла відповідач ОСОБА_2 як сестра спадкодавця.

З 2017 року спірним автомобілем за згодою відповідача фактично відкрито, безперервно володіє позивач.

Інших спадкоємців ОСОБА_2 судом не встановлено (перереєстрація транспортного засобу не здійснювалась).

При вирішенні спору суд враховує, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності.

Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ.

Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності.

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом.

Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном.

Водночас, він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Отже, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка надалі претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність.

Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Так, після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном.

Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Зазначене судом узгоджується із позицією ВП ВС, зокрема від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.

Враховуючи викладене, позов є доведеним позивачем, а спосіб захисту права відповідає змісту права.

Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на автомобіль марки ВАЗ 2107, 1985 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 12.11.2025 12.11.25