МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/5174/25
Провадження № 2-о/210/102/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 листопада 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючої судді Чайкіної О.В.

за участю секретаря судового засідання Комбарова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особи: Територіальна громада в собі Криворізької міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_2 . Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді двох жилих будинків та земельної ділянки.

Заявник звернувся до державного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. За життя спадкодавець заповіт не складала, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні. Однак, державним нотаріусом винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2025 року. У Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що заявник - ОСОБА_1 разом з померлою матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою зареєстрований не був, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору протягом встановленого законодавством строку, згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України, не звертався, а також не надав рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту постійного проживання разом із померлою відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, таким чином відсутній факт прийняття спадщини (пропустив строк прийняття спадщини).

Заявник вказує, що хоча і був зареєстрований за іншою адресою, протягом останніх двох років життя матері постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважає, що прийняв спадщину фактично, у порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України

У зв`язку з вищенаведеним, заявник звернувся до суду з даною заявою, у якій просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем, його матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з березня 2019 року по час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ..

Аргументи учасників справи

Заявник ОСОБА_1 під час судового розгляду зазначив, що мешкав з матір`ю на одній вулиці, переїхав жити до неї за півтори роки до її смерті. Купляв матері продукти та ліки, сплачував комунальні послуги., здійснював догляд. Вказані обставини зможуть підтвердити сусіди по вулиці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що заявника ОСОБА_4 знає давно, вони сусіди. Матір ОСОБА_4 - ОСОБА_2 також знав. ОСОБА_4 піклувався про неї, жив у неї. ОСОБА_5 - мати заявника, була головою комітету, брав в неї довідки, працювала десь 7-8 років. Коли вона померла свідка не було в місті, перебував у відрядженні, відомо, що ОСОБА_5 довго хворіла. Коли приїжджав з відрядження бачив ОСОБА_4 у матері по АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_4 жив у матері, і здійснював догляд за нею. Точну дату смерті матері заявника назвати не може, не менше 4 років приблизно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_4 проживав разом із матір"ю по АДРЕСА_1 . Вони були весь час разом, матір проживала в будинку АДРЕСА_2 . Ці будинки розташовані поряд по вулиці Бузиновій. Колісник почав проживати в будинку АДРЕСА_1 задовго до смерті матері - ОСОБА_7 . Поки ОСОБА_4 жив з дружиною, він приходив до матері, а коли розлучився - переїхав до матері. Від шлюбу має сина. ОСОБА_8 почав мешкати у бабусі разом із батьком в будинку АДРЕСА_1 . Тобто, вони мешкали втрьох (померла матір, ОСОБА_4 та онук). Свідок зазначив, що ОСОБА_4 здійснював догляд за матер"ю, оскільки вона потребувала сторонньої допомоги. Поховання здійснював ОСОБА_9 , свідок допомагав з похованням. Також засвідчив, що саме ОСОБА_9 займався всіма справами, ходив до аптеки та до магазину.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона сусідка ОСОБА_11 , її хата навпроти де він проживав в будинку АДРЕСА_3 , а його мати ОСОБА_2 трохи далі по вулиці, лівіше від свідка. ОСОБА_4 мешкав із сім`єю до 2018 року в будинку АДРЕСА_3 , навесні пішов жити до матері по АДРЕСА_1 , а його дружина пішла жити до своїх батьків. Мати ОСОБА_4 померла весною 2021 року коли був ковід. ОСОБА_4 задовго до смерті матері почав мешкати у будинку АДРЕСА_1 , та після смерті матері там залишився. Мати ОСОБА_4 потребувала догляду до самої смерті, вона вже не могла ходити, постійно лежала. Свідок знає, що ОСОБА_4 доглядав за матір`ю, і в магазин ходив, і в аптеку. Інших дітей померла ОСОБА_5 не має, на скільки свідку відомо ОСОБА_1 один син, похованням займався він. Свідок була на похованні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

04 червня 1975 року ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , виданим Дзержинським відділом РАЦС м. Кривий Ріг 04.06.1975 року, актовий запис № 896. Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_14 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » (а.с.11).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 народився заявник - ОСОБА_1 (надалі також - заявник), що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим Дзержинським відділом РАЦС м. Кривий Ріг 19.12.1981 року, актовий запис № 2244 (а.с.12).

23 лютого 1996 року мати заявника - ОСОБА_15 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 52. Після укладення шлюбу ОСОБА_15 було присвоєно прізвище « ОСОБА_17 » (а.с.13).

16 вересня 2008 року шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 , виданим Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16.09.2008 року, актовий запис № 207 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

28 червня 2025 року заявник звернувся до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори, Рикової Т.В., для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.50).

З дослідженої спадкової справи встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіт не склала, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні.

Державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, Риковою Т.В., винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.07.2025 року (а.с. 57 зворот).

У Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що ОСОБА_1 разом з померлою матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою зареєстрований не був, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору протягом встановленого законодавством строку, згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України, не звертався, а також не надав рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту постійного проживання разом із померлою відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, таким чином відсутній факт прийняття спадщини (пропустив строк прийняття спадщини).

На момент смерті ОСОБА_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 на момент смерті свої матері та наразі зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ці будинки розташовані на одній вулиці в одному районі міста. Допитані під присягаю свідки підтвердили факт проживання заявника разом із ОСОБА_2 за два роки до її смерті та на момент смерті за адресою реєстрації померлої: АДРЕСА_1 .

На підтвердження факту постійного проживання разом з матір`ю - ОСОБА_2 заявник до заяви додає Акт від 17 липня 2025 року, складений та підписаний безпосередньо сусідами, мешканцями будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . З даного акту встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , утримував та доглядав свою матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребувала сторонньої допомоги протягом останніх двох років її життя, і протягом цього часу до дня її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.24).

Заявник на підтвердження здійснення догляду за хворою матір`ю суду представлено виписку з АТ «Універсал банк», з якої встановлено що з 2020 року заявник окрім інших витрат здійснював перекази на карту ОСОБА_7 , а так само і отримував платежі на свою картку від останньої (а.с.65-70).

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшло:

- житловий будинок загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 23,7 кв.м., то знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 07.06.2002 року завідуючою Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_18 , реєстровий № 1-2415. Право власності зареєстровано 24.06.2002 року Криворізьким БТІ в реєстрову книгу 107 стр. 28 за реєстровим № 25937;

- земельна ділянка площею 0,0703 га, кадастровий номер :02:103:0001, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 176558, виданого 05.07.2005 року Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №21192;

- житловий будинок загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій на підставі Договору купівлі-продажу одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя без виділу цієї частки, посвідченого 06.10.2011 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, Рукавіциним І.А., реєстровий Хе 3837. Право власності зареєстровано 12.10.2011 року Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», номер запису: 18177 в книзі: 29дод-295, реєстраційний номер: 34212515, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 12.10.2011 року, номер витягу: 31633466. Вказаний житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,0475 га, кадастровий номер :02:103:0006, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Мотивувальна частина

Позиція суду та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені, окрім визначених у частині першій статті 315 ЦПК України, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).

Щодо родинних відносин, суд оцінивши надані заявником докази, приходить до висновку, що вони є достатніми і достовірними, та в своєму взаємозв`язку, згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей», підтверджують правдивість обставин, на які посилався заявник, свідчать про доведеність родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 дійсно є рідним сином ОСОБА_2 .

Щодо встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день смерті:

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання особи разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Таким чином, законодавство пов`язує фактичне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за одною адресою, а не факт реєстрації та відповідними записами про реєстрацію в паспортах.

Аналогічна позиція зазначена в Постанові Верховний Суд від 01 серпня 2018 року по справі № 212/9157/15-ц, Постанові Верховного суду від 17.01.2022 року по справі № 643/790/20.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проаналізувавши письмові матеріали справи, показання свідків, суд приходить до переконання про те, що заявником подано належні та допустимі докази, у відповідності до ст.ст.76-80 ЦПК України, що ОСОБА_1 дійсно мешкав з його матір`ю ОСОБА_2 у період з березня 2019 року по дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , включно, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За вищевикладених обставин, зважаючи, що викладені заявником обґрунтування знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293-294, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 2 та 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 1216-1218, 1268 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особи: Територіальна громада в собі Криворізької міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з його матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з березня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду складено та підписано 14 листопада 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- заявик: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

- заінтересована особа: Територіальна громада в особі Криворізької міської ради, , м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, б. 1

Суддя: О. В. Чайкіна