Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2025 Справа №607/15643/25 Провадження №2/607/4551/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Дудченко Ю. Р.

учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представникавідповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, на даний час перебувають в шлюбі.

Від спільного шлюбу в них народилися діти, які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, оскільки займається її вихованням, дбає про її фізичний та духовний розвиток.

Натомість, відповідач тривалий час проживає в Республіці Польща, працює водієм у приватній фірмі, отримує постійний дохід і тих коштів, що він надає на утримання дітей не вистачає на їх утримання, для їх духовного, культурного, фізичного розвитку.

У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, враховуючи, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім`ю та не надає достатню матеріальну допомогу на утримання дітей, позивач просить позов задовольнити та стягнути в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн, щомісячно, на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити з мотивів та підстав, зазначених у ньому.

Відповідачем не подано відзив на позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позову, з тих підстав, що сторони перебувають у шлюбі, відповідач надає на утримання дітей кошти шляхом здійснення грошового переказу, також здійснює лікування своєї матері.

При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що сторони по справі з 02 травня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2012 у справі № 2-8116/11 було розірвано.

Сторони по справі 25 вересня 2015 року зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Від даного шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 24.11.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2765; син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 25.09.2015 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2223; дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане 07.02.2018 відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 302.

Судом встановлено, що діти проживають із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та навчаються в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІ ступенів №27 імені Віктора Гурняка.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.

Згідно з довідок від 13.10.2025 №20, 13.10.2025 №21, від 13.10.2025 №22, виданих ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 отримала дохід за вирахуванням ПДФО за період з 07.04.2025 - 03.07.2025 в розмірі 20 833,80 грн, з 28.10.2024 - 04.04.2025 в розмірі 37 896,56 грн, з 30.09.2024 - 25.10.2024 в розмірі 6 732,90 грн.

Судом встановлено, що відповідач здійснює періодичні грошові перекази на утримання дітей і отримав за вересень 2025 року дохід 3512,19 польських злотих.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім`ю та не надає належну матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому, є усі підстави для стягнення аліментів.

Суд часткового погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є працездатним та за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов`язки по утриманню дітей.

У зв`язку із тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний їм надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково.

Посилання відповідача, що він перебуває у шлюбі із позивачем та надає матеріальну допомогу дітям не впливає на обсяг прав відповідача щодо утримання дітей та можливість йому присудження аліментів, також грошові перекази відповідача мали періодичний характер, а не постійний в обсязі необхідному для утримання дітей.

Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, який отримує дохід близько 40 000 грн, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, отриманий дохід позивачем, вважає, що слід задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тверді грошові сумі в розмірі 5 000,00 грн на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 29 липня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до позовних вимог, ціна первісного позову у даній справі становила 18 000,00 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 15 000,00 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 83,33 % (15000*100/18000).

Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 1 211,00 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, 1 211,00 * 83,33/100 = 1 009,12 грн.

За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави 1 009,12 грн судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 206, 258-268, 273, 352-355, 430Цивільного процесуального кодексу України, статями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 29 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 29 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 29 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1 009,12 грн (тисячу дев`ять гривень 12 копійок).

Відповідачу направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 листопада 2025 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко