УХВАЛА

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 733/969/24

провадження № 61-7705св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Дмитро Анатолійович, про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка)

до

відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі - відповідач, ТОВ АПК «Магнат»)

проусунення перешкод у користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,

постановив ухвалу про таке:

І. Короткий зміст позовних вимог та судових рішень

1. У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні майном шляхом повернення земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора.

2. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2025 року, яке залишене без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 13 травня 2025 року в позові відмовлено.

3. Постановою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 рокурішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 13 травня 2025 року змінено, викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Додаткове рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області

від 26 лютого 2025 року та додаткову постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 травня 2025 року залишено без змін.

ІІ. Короткий зміст та доводи заяви про ухвалення додаткового рішення

4. 21 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява ТОВ АПК «Магнат», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Д. А., про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем під час касаційного перегляду справи.

5. Заява мотивована тим, що судом касаційної інстанції не було вирішено питання про розподіл витрат, пов`язаних зі сплатою професійної правничої допомоги.

ІІІ. Аргументи інших учасників справи

6. 04 листопада 2025 року представник позивачки через систему «Електронний Суд» надіслала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення та просила відмовити у задоволенні такої заяви, мотивуючи тим, що заявлена відповідачем сума є необґрунтованою, відповідач не довів неможливості подати докази на підтвердження понесених витрат разом

з відзивом.

ІV. Позиція Верховного Суду

7. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства

є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК).

8. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

9. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК).

10. Додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК підстав (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17).

11. Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК

у постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

12. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК).

13. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК).

14. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

15. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку

з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК).

16. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

17. Частиною першою статті 246 ЦПК визначено, що якщо сторона

з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

18. Верховний Суд неодноразово наголошував, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або третьою особою, чи тільки має бути сплачено (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18).

19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

у постанові від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21, на яку посилається позивачка у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

20. У заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просив стягнути з позивачки понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

21. Відповідно до матеріалів справи представником відповідача був адвокат Ткаченко Д. А., який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги від 08 жовтня 2024 року № 08-10/24.

22. У відзиві на касаційну скаргу представник відповідача заявляв, що орієнтовний розмір витрат на надання професійної правничої допомоги становить 15 000 грн, який підтримав у цій заяві.

23. Також до заяви про ухвалення додаткового рішення додано додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 15 липня 2025 року,

у пункті 3 якої вказано, що гонорар адвоката з урахуванням пункту 4.1 договору є фіксованим та становить 15 000 грн.

24. Акт приймання-передачі наданих послуг та детальний їх опис, в яких визначені кінцевий гонорар адвоката за надання правничої допомоги у розмірі 15 000 грн та кількість витрачених ним робочих годин, були складені між

ТОВ АПК «Магнат» та адвокатом Ткаченком Д. А.20 жовтня 2025 року.

25. З огляду на вказані докази відповідач на час подання відзиву на касаційну скаргу 29 липня 2025 року та ухвалення постанови Верховим судом 08 жовтня 2025 року міг надати додану до заяви про ухвалення додаткового рішення додаткову угоду від 15 липня 2025 року, але належних доказів її неподання не надав, тому додаткову угоду належить повернути особі, яка її подала.

26. Виходячи з того, що в договорі про надання правничої допомоги

від 08 жовтня 2024 року № 08-10/24 не було визначено конкретний фіксований розмір гонорару, а Акт приймання-передачі не є сам по собі достатньою підставою для стягнення правничої допомоги, тому відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу.

27. За таких обставин підстави вказані у частині першій статті 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення відсутні. Тому в задоволенні заяви належить відмовити.

Керуючись статтями 141, 260, 270, 402 ЦПК, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Додану до заяви про ухвалення додаткового рішення додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 15 липня 2025 року повернути особі, яка її подала.

2. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат», в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Дмитро Анатолійович, про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар Є. В. Краснощоков П. І. Пархоменко