Справа № 753/8734/23
Провадження № 4- с/702/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення скарги без розгляду в частині

14.11.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

представника заявника (боржника) ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), інші учасники справи - не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище скаргу ОСОБА_2 на рішення та бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської А.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_2 05.11.2025 звернувся до суду з скаргою про визнання бездіяльності неправомірною, визнання постанови неправомірною та її скасування та зобов`язання вчинити дії.

Підставою для звернення зі скаргою вважає те, що на примусовому виконані Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі - Дніпровський відділ ДВС) знаходиться виконавчий лист за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.04.2024, відповідно до якого з нього стягуються на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі частини усіх видів його доходів.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерською А.М. (далі - державний виконавець Єзерська А.М.) від 05.07.2024 було відкрито виконавче провадження № 75461962.

Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження № 75461962 від 05.07.2024 як і інших постанов у виконавчому провадженні він не отримував, оскільки проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак всі постанови направлялись за місцем знаходження його майна у м. Київ.

Наразі він повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів та сплатив на користь стягувача 62 700 грн, проте дана заборгованість не утворилася б, якщо б він знав про існування виконавчого провадження у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Центрального міжрегіонального управління юстиції та знав, на який рахунок сплачувати аліменти.

09.10.2024 була винесена постанова про арешт майна боржника, в тому числі і на належний йому транспортний засіб.

Після накладення арешту на його транспортний засіб, він позбавлений можливості отримувати дохід від нього, який був єдиним джерелом доходу, здати ТЗ в оренду або інше користування, ним може керувати і інша особа, що є необхідним йому для сплати аліментів та лікування, оскільки в нього була виявлена складна хвороба. Автомобіль стоїть просто на вулиці майже рік та не експлуатується, піддається ризикам: від крадіжки та пошкодження внаслідок ДТП, до псування від погодних умов, корозії та впливу шкідників, можливі проблеми з акумулятором, гальмівною та паливною системами, а також гумовими компонентами, що потребує регулярного обслуговування, навіть якщо машина не експлуатується; збільшується небезпека потрапляння в нього БПЛА держави-агресора тощо.

Також арешт транспортного засобу не може слугувати забезпеченням виконання рішення, а може бути забезпечено за рахунок іншого майна боржника або в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, оскільки стягнення аліментів має відбуватися до повноліття стягувана, тобто ще 6 років.

Просить визнати постанову про арешт майна боржника від 09.10.2024 у виконавчому провадженні № 75461962 неправомірною та скасувати.

На адресу суду через підсистему "Електронний суд" 10.11.2025 та 13.11.2025 на поштову адресу суду від законного представника стягувача ОСОБА_3 надійшла заперечення на скаргу, відповідно до якого доводи щодо неможливості використання автомобіля є необґрунтованими, оскільки боржник притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом. Просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 не скасовувати арешт майна боржника до повного погашення заборгованості по аліментах.

В судовому засіданні представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 скаргу підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явився. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В судове засідання законний представник стягувача ОСОБА_3 не з`явилася. Про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В судове засідання стягувач ОСОБА_4 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В судове засідання особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерська Анастасія Михайлівна не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши скаргу з додатками в частині визнання постанови про арешт майна боржника від 09.10.2024 неправомірною та її скасування, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно змісту скарги заявник, зокрема, просить визнати постанову про арешт майна боржника від 09.10.2024 у виконавчому провадженні неправомірною та скасувати.

Як вбачається із змісту скарги, скаржник (боржник) зазначає, що, зокрема, про постанову про арешт майна боржника від 09.10.2024 він дізнався 04.12.2024, коли ознайомлювався з матеріалами справи, однак не оскаржував дані постанови, оскільки в нього на той час ще була заборгованість зі сплати аліментів.

Як вбачається з доказів, наявних у матеріалах справи, до Дніпровського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявами 06.03.2025 та 20.10.2025 звернувся ОСОБА_2 з аналогічними вимогами, що й в скарзі. Згідно змісту даних заяв скаржнику відомо про наявність, зокрема, постанови про арешт майна боржника від 09.01.2024 (а.с. 51 53 том 3). З аналогічною заявою від 02.04.2025 до відділу ДВС звертався представник скаржника ОСОБА_1 (а.с. 56 58 том 3).

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що про існування оскаржуваної постанови заявнику було відомо ще 04.12.2024.

Відповідно до повідомлення на конверті поштового відправлення скаржник звернувся до суду з скаргою 03.11.2025.

Враховуючи дату винесення оскаржуваної постанови 09.10.2024, відсутність доказів поважності пропущення строку для звернення до суду, суд вважає, що скаржник (боржник) ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою про визнання постанови про арешт майна боржника від 09.10.2024 неправомірною та її скасування після закінчення десятиденного строку, встановленого положеннями ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 449 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Таким чином, звернувшись із скаргою з пропуском встановленого законом строку, боржник ОСОБА_2 не заявив клопотання про поновлення строку на її подання з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, не дотримався порядку, встановленого процесуальним законом для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, а тому суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 в частині визнання постанови про арешт майна боржника від 09.10.2024 неправомірною та її скасування, підлягає залишенню без розгляду.

Суд вважає за необхідне, роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 в частині визнання постанови про арешт майна боржника від 09.10.2024 неправомірною та її скасування у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в частині визнання постанови про арешт майна боржника від 09.10.2024, залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР