Провадження № 2/686/7690/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

27 жовтня 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Колієва С.А.,

при секретарі Кучерук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

встановив:

У серпні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 101101895, за умовами якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, комісії за надання кредиту у порядку та розмірах визначених умовами договору. Договір кредиту був укладений в електронному вигляді та підписаний ОСОБА_1 електронним підписом відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 17/12/-2021-62 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги рядом договорів, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до Боржників за рядом договорів, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року.

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року становить 67 120,00 гривень з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 57 600,00 гривень, 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

На підставі викладеного, а також посилаючись на вимоги співмірності, пропорційності та розумності, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року у розмірі 57 920,00 гривень, з яких: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 48 400,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення та 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

02.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 101101895 за умовами якого ТОВ «Мілона» зобов`язалося на умовах строковості, зворотності та платності надати ОСОБА_1 кредит, а той повернути кредит, сплатити відсотки та інші обов`язкові платежі, у порядку та строки, визначені умовами договору.

Згідно умов укладеного між сторонами договору сума кредиту становить 8000,00 гривень, строк кредитування 30 днів; дата повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту, процентів за користування кредитними коштами 02.10.2021 рік; комісія за надання кредиту 1520,00 гривень (пункти 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору).

Пунктами 1.5.2 та 1.6 Договору визначено, що проценти за користування кредитом становлять 6000,00 гривень, які нараховуються за ставкою 2,5% на день; стандартна процентна ставка становить 5% на день.

Відповідно до п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, що визначена п.1.6 договору, яка є незмінною протягом усього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3 запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку, встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставка, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових умовах) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п.1.6 договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищено. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користуванням кредитом припиняється.

Пунктом 2.3.1.2 договору визначено порядок пролонгації договору на стандартних (базових) умовах згідно яких, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховується за стандартною (базовою) процентною ставкою наведеною в п.1.6 договору.

Вказаний договір був укладений між сторонами дистанційно та підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронно-цифрового підпису за допомогою одноразового ідентифікатора Z85626 (а.с.76).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало 02.09.2021 року на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8000,00 гривень, що підтверджено квитанцією про здійснення грошового переказу в системі LiqPay (а.с.77).

17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №17/12-2021-62 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги рядом договорів, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором кредиту позики № 101101895 від 02.09.2021 року.

10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до Боржників за рядом договорів, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року.

Згідно представленого розрахунку станом на 01.12.2021 рік (розрахунок здійснений ТОВ «Мілоан») заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 101101895 від 02.09.2021 року становила 39 520,00 гривень і складалася з: 8000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 30 000,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

Після набуття права вимог за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал» додатково нарахувало заборгованість за відсотками за договором за період з 17.12.2021 по 23.02.2022 рік із розрахунку 5% на день у сумі 27 600,00 гривень.

Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд.

а) щодо правовідносин

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що 02.09.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Мілоан» в електронній формі договір споживчого кредиту, за умовами якого вказана фінансова компанія перераховувала на його картковий рахунок кредитні кошти, а той зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними та інші обов`язкові платежі в порядку, визначеному договором.

Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними.

У подальшому ТОВ «Коллект Центр» за договором відступлення права вимоги набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним договором кредиту.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що ОСОБА_1 не виконав обов`язки за договором кредиту, а тому з нього на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість яка виникла.

Щодо заборгованості, яка підлягає до стягнення.

Так, у своєму позові позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 57 920,00 гривень, з яких: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 48 400,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення та 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

При цьому, із представлених розрахунків заборгованості вбачається що заборгованість за відсотками по кредиту нараховані як в межах погодженого сторонами кредитного договору строку кредитування, так і поза його межами. При цьому позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З цього приводу суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже, з урахуванням умов договору щодо визначеного строку кредитування та пролонгації такого строку на стандартних умовах розмір процентів за користування кредитними коштами, який підлягає стягненню буде становити 30000,00 гривень із розрахунку (8000,00 грн. * 2,5 % * 30 днів (погоджений строк кредитування)/ 100%) + (8000,00 грн. * 5% * 60 днів (строк кредитування з урахування його пролонгації на стандартних умовах) / 100% ).

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року у розмірі 39520,00 гривень, яка складається із: 8000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 30 000,00 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами та 1520,00 грн. заборгованість за комісією.

В решті у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що правничу допомогу у цій справі надавало АО «Лігал Ассістанс» та позивачем були понесені витрати з оплати таких послуг у сумі 16 000,00 гривень.

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 1652,85 гривень та 10917,12 гривень витрат на правову допомогу, а всього 12569,97 гривень.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором кредиту № 101101895 від 02.09.2021 року у розмірі 39520,00 гривень, а також судові витрати у розмірі 12569,97 гривень.

В решті у задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місце знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 11.11.2025 року.

Суддя: