Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/730/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У поданій заяві позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №14. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

На обгрунтування своєї позиції зазначає, що 14.09.2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №14. Від спільного проживання у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , 2014 року народження та сина ОСОБА_4 , 2020 року народження. Спільне життя у сторін не склалося, а тому сторони проживають окремо. Під час спільного проживання між позивачкою та відповідачем на грунті різних побутових причин часто виникали сварки, що впливало на виховання та розвиток дітей. Позивачка зрозуміла, що погляди сторін на життя та побудову сімейних відносин істотно відрізняються, тип характерів деструктивно впливає на побудову сімейних відносин, що провокує між ними психологічну несумісність. Стосунки, що склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідають моральним засадам сім`ї та не характерні для подружніх відносин. Примирення між ними неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у вказаній цивільній справі Русина М.Г.

Суддею Русиним М.Г. провадження по справі не відкривалося та цивільну справу до розгляду призначено не було.

11.09.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Олевського районного суду Житомирської області, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 з посади судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та вказану цивільну справу передано судді Винару Л.В. для розгляду.

На запит суду надійшла інформація з Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області Винара Л.В. від 22.09.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивачка.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони з 14.09.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від спільного проживання у шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 11, 12).

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви спільне життя у сторін не склалося, а тому сторони проживають окремо. Під час спільного проживання між позивачкою та відповідачем на грунті різних побутових причин часто виникали сварки, що впливало на виховання та розвиток дітей. Позивачка зрозуміла, що погляди сторін на життя та побудову сімейних відносин істотно відрізняються, тип характерів деструктивно впливає на побудову сімейних відносин, що провокує між ними психологічну несумісність. Стосунки, що склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідають моральним засадам сім`ї та не характерні для подружніх відносин. Примирення між ними неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не подав у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві, позов визнав.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Крім цього, враховуючи положення ч. 1 ст. 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.09.2013 року виконавчим комітетом Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №14 - розірвати.

Залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 19.07.2019 року органом №1828, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л.В.Винар