Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/954/25

Провадження №2/377/543/25

11 листопада 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Кононової Н.О., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» про стягнення компенсації втрат у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати,-

У С Т А Н О В И В:

09 вересня 2025 року до суду з позовною заявою звернувся позивач, в якій, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 29.10.2025, посилаючись на статті 1-3, 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», статтю 34 Закону України «Про оплату праці», просить стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на його користь компенсацію втрат у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, починаючи з листопада 2021 року по травень 2025 року у розмірі 16632,51 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач ОСОБА_1 з 19 червня 2019 року по 05 лютого 2024 року перебував у трудових відносинах з ДСП «Північна Пуща». При звільненні позивача ДСП «Північна Пуща» не провело в порушення статті 116 КЗпП України остаточний розрахунок по заробітній платі, в зв`язку з чим судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 24 травня 2024 року у справі № 377/390/24, провадження № 2-н/377/38/24 було стягнуто з ДСП «Північна Пуща» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, в розмірі 49229 гривень 30 копійок. На виконання вказаного судового наказу на картковий рахунок позивача, відкритого в АТ «Райфайзен Банк», 17 червня 2025 року зараховано 49229,30 гривень. Враховуючи, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати, то з урахуванням положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2011 № 159, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача компенсація втрат у зв`язку з порушенням строків виплати у розмірі 49229,30 гривень заробітної плати, починаючи з листопада 2021 року по травень 2025 року у розмірі 16632,51 гривень.

Ухвалою судді від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08 жовтня 2025 року. Вказаною ухвалою за клопотанням позивача витребувано від Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» довідку про суму компенсації втрат у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 49 229,30 гривень, починаючи з листопада 2021 року по травень 2025 року( а.с. 25-27).

Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29 жовтня 2025 року на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с. 37-38).

15 жовтня 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» від Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» надійшли додаткові пояснення у справі, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 дійсно перебував в трудових відносинах з ДСП «Північна Пуща» з 19 червня 2019 року. Наказом № 28-ОС від 17.01.2024 ОСОБА_1 було звільнено 05 лютого 2024 року із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України. Згідно із статтею 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а позивач був 5 лютого 2024 року звільнений. Дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зупинено з 01.01.2023 згідно із Законом України №2710-IX від 03.11.2022, тому з 2023 року не проводиться нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, в зв`язку з чим право позивача звертатися з таким позовом, де визначений період стягнення з листопада 2021 року по травень 2025 року, безпідставне. Крім того, при вирішенні даної справи необхідно взяти до уваги фінансовий стан відповідача. Так, на даний час ДСП «Північна Пуща» є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 70792553 про стягнення заборгованості по заробітній платі. В рамках виконавчого провадження постановою від 25.06.2024 на кошти ДСП «Північна Пуща» накладено арешт, що суттєво ускладнює для підприємства ведення господарської діяльності, тому у разі покладення на відповідача надмірного та не обгрунтованого фінансового тягаря, це може призвести до накопичення нових боргів по заробітній платі перед іншими працівниками і, як наслідок, виникнення нових судових спорів( а.с. 46-47).

Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 листопада 2025 року. Вказаною ухвалою долучено до матеріалів справи довідку № 153 від 09.10.2025 ДСП «Північна Пуща», яка надійшла до суду в підсистемі «Електронний суд» від Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на виконання ухвали судді від 15 вересня 2025 року; додаткові пояснення у справі, які надійшли до суду в підсистемі «Електронний суд» від Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща»; заяву про зміну предмета позову, яка 29 жовтня 2025 року надійшла до суду від позивача ОСОБА_1 ( а.с. 55-56).

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій він просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі ( а.с. 34).

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету, яка знаходиться в матеріалах справи. 11 листопада 2025 року до суду в підсистемі «Електронний суд» від Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог ( а.с 67-68).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 19 червня 2019 року по 05 лютого 2024 року перебував у трудових відносинах з ДСП «Північна Пуща», що підтверджено витягом із трудової книжки та наказом № 28-ос «Про припинення трудового договору(контракту) від 17.01.2024, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с.8-10).

Відповідно до довідки про доходи № 118, виданої ДСП «Північна Пуща» 09.04.2024, сума заборгованості по невиплаченій заробітній платі станом на 01.03.2024 складає 49229,30 гривень. Вказаний розмір заборгованості виник за період з вересня 2021 року по лютий 2024 року (а. с. 13).

Судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 24 травня 2024 року у справі № 377/390/24, провадження № 2-н/377/38/24, який набрав чинності 25 травня 2024 року, стягнуто з ДСП «Північна Пуща» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату, в розмірі 49229 гривень 30 копійок ( а.с. 11).

Розрахунковими листами за період з січня 2024 року по червень 2025 року та випискою про рух коштів по рахунку позивача, відкритому в АТ «Райффайзен Банк», підтверджено, що заборгованість по заробітній платі в розмірі 49229 гривень 30 копійок була зарахована позивачу на його рахунок 17 червня 2025 року ( а.с. 12, 17-21).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до статті 34 вказаного Закону компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За змістом частини першої статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За правилом статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як встановлено в судовому засіданні, ДСП «Північна Пуща», відповідач у справі, у день звільнення позивача не виплатив суми, що належали йому від підприємства. Довідкою про доходи № 118, виданої ДСП «Північна Пуща» 09.04.2024, підтверджено, що сума заборгованості перед ОСОБА_1 по невиплаченій заробітній платі станом на 01.03.2024 складає 49229,30 гривень. Вказана заборгованіcть виникла за період з вересня 2021 року по лютий 2024 року та була виплачена позивачу 17 червня 2025 року, що відповідачем не заперечується.

Правове регулювання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбачене Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III від 19.10.2000 ( далі Закон № 2050-III)

Статтею 2 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 21 лютого 2001 року № 159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати ( далі Порядок № 159).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 159 компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Положення Закону № 2050-III та Порядку № 159, а також правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 638/19990/16-а, від 11 лютого 2021 року у справі № 1540/3742/18, від 05 липня 2022 року у справі № 420/7633/20, від 04 грудня 2024 року у справі № 380/24300/23, вказують на те, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами і зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 виходив з того, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.

Отже, нормативне урегулювання відносин щодо компенсації громадянам втрати частини доходів вказує на те, що така компенсація пов`язана, по-перше, з порушенням встановлених строків виплати таких доходів; по-друге, з виключним переліком доходів як систематичних грошових виплат громадянам; по-третє, з фактом виплати нарахованих доходів. При цьому, підставою для компенсації є затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців. Тому розмір компенсації невід`ємно пов`язаний з видом та розміром невчасно виплаченого доходу, а також з тривалістю часу, протягом якого була затримка його виплати.

Одним із доходів у розумінні Закону № 2050-III, який підлягає компенсації у

зв`язку з порушенням термінів її виплати, є заробітна плата (грошове забезпечення).

Зі змісту статті 2 Закону № 2050-ІІІ випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

У постанові Верховного Суду України від 11 липня 2017 року №21-2003а16, а також у постановах Верховного Суду від 22 червня 2018 року у справі №810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі №803/203/17, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19 зауважено, що використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Враховуючи наявність як факту невиплати позивачу заробітної плати, так і порушення строку її виплати, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з листопада 2021 року по травень 2025 року.

Довідкою ДСП «Північна Пуща» № 153 від 09.10.2025 підтверджено, що сума компенсації заборгованості по невиплаченій заробітній платі, починаючи з листопада 2021 року по травень 2025 року складає 16632,51 гривень( а.с. 45).

Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Виплата компенсації не обумовлюється зверненням із відповідною заявою, натомість обов`язок щодо її виплати виникає у випадку порушення строків виплати доходів.

З огляду на невчасну виплату позивачу нарахованої заробітної плати, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з листопада 2021 року по травень 2025 року у розмірі 16632,51 гривень.

Посилання відповідача у додаткових письмових поясненнях, на те, що дія Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зупинена з 01.01.2023 згідно із Законом України №2710-IX від 03.11.2022, тому з 2023 року не проводиться нарахування сум індексації, які визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, в зв`язку з чим право позивача звертатися з таким позовом, де визначений період стягнення з листопада 2021 року по травень 2025 року, безпідставне, суд до уваги не приймає, оскільки компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», який діє на час розгляду справи в суді, а не Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», на який посилається відповідач.

Відповідно до положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів за весь період невиплати доходу, тому твердження відповідача, наведені у додаткових письмових поясненнях про те, що позивач був звільнений з роботи 05 лютого 2024 року, тому за період після звільнення з роботи він не має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не ґрунтуються на положеннях вказаного Закону.

При вирішенні даної справи судом не приймаються до уваги аргументи, наведені відповідачем у додаткових письмових поясненнях, про те, що у ДСП «Північна Пуща» тяжкий фінансовий стан, оскільки він є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 70792553 про стягнення заборгованості по заробітній платі, на кошти ДСП «Північна Пуща» накладено арешт, тому покладення на відповідача надмірного та не обґрунтованого фінансового тягаря може призвести до накопичення нових боргів по заробітній платі перед іншими працівниками і, як наслідок, виникнення нових судових спорів.

Так, наявність відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ДСП «Північна Пуща», накладення арешту на кошти боржника не може бути підставою для звільнення відповідача від виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, оскільки Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зобов`язує підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснювати компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, незалежно від причини, в тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За таких обставин, позов необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути із відповідача на користь позивача компенсацію втрат у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, починаючи з листопада 2021 року по травень 2025 року у розмірі 16632,51 гривень.

За правилами статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрат у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, з листопада 2021 року по травень 2025 року, у розмірі 16632 гривні 51 копійку.

Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» на користь держави судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща», , місцезнаходження: Київська область, Іванківський район, місто Чорнобиль, вулиця Леніна, 148.

Повне рішення суду складено 11 листопада 2025 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька