У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2025 Справа №607/24382/23 Провадження №4-с/607/50/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (. Одеса) у виконавчому провадження №76937670 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 08.08.24 по справі №607/24382/23 про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 гривень,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (. Одеса) у виконавчому провадження №76937670 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 08.08.24 по справі №607/24382/23 про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 гривень.

В обґрунтування поданої скарги вказав, що 21 жовтня 2025 року ним було одержано постанову ВП №76937670 від 10.10.25 державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Вітріченка Ігоря Андрійовича про повернення виконавчого документа стягувачу - виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 08.08.24 по справі №607/24382/23.

Як видно з названої постанови, остання прийнята на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно. Ідентифікатор доступу до ВП - 936В5Г889Е87.

Вважає, що вказана постанова є безпідставною та підлягає до скасування виходячи з наступного.

Боржник у справі є державним навчальним закладом вищої освіти. Очевидно, що у боржника є відкриті рахунки в установах банків, з яких можна забезпечити стягнення боргу на користь позивача. Крім того, у повному господарському віддані та власності боржника наявне рухоме та нерухоме майно, на яке може бути звернуте стягнення. Згідно з даними про хід виконавчого провадження, які містяться у АСВП, органом державної виконавчої служби не здійснювався опис нерухомого та рухомого майна, не подавався запит про наявність у боржника нерухомого майна, не подавались платіжні вимоги на стягнення боргу з рахунків боржника, не з`ясовано, чи перебуває майно боржника в інших осіб. В силу вимог ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Проте, перевірка майнового стану боржника за місцем його знаходження державним виконавцем не проводилась.

Таким чином, вказав скаржник, суб`єктом оскарження не було забезпечено виконання судового рішення у встановленоve законодавством порядку, чим порушено вимог п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод, а також Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки про прийняття спірної постанови скаржнику стало відомо лише 21.10.25, клопоче перед судом про поновлення строку для оскарження зазначеної постанови.

Виходячи з наведеного, просить поновити строк на оскарження постанови від 10.10.25 ВП №76937670; визнати протиправною та скасувати постанову від 10.10.25 ВП №76937670 та зобов`язати суб`єкта оскарження усунути допущені порушення.

Представник Приморського відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав заперечення на скаргу в якому вказав, що у вказаному відділі виконавчої служби перебувало на виконанні виконавче провадження №76937670 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 08.08.24 по справі №607/24382/23 про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 грн.

Згідно даних ЄДР ОДЕСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕХНОЛОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ за організаційно-правовою формою є ДЕРЖАВНА ОРГАНІЗАЦІЯ (УСТАНОВА, ЗАКЛАД).

Під час виконавчого провадження встановлено, що у боржника Одеського національного технологічного університету наявні відкриті рахунки у ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ, М.КИЇВ.

Також встановлено, що Наказом Міністерства освіти і науки України м. Київ від 25 жовтня 2024 р. № 1517 «Про затвердження Статуту Одеського національного технологічного університету» затверджено Статут Одеського національного технологічного університет, згідно до якого Одеський національний технологічний університет є державною бюджетною установою та належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України.

Згідно до п. 1.10. Університет є юридичною особою, використовує державне майно, закріплене за ним на праві господарського відання. Згідно п. 1.13. Університет є закладом вищої освіти державної форми власності. Згідно п. 1.14. Отримані доходи або їхня частина не розподіляються серед засновників (учасників), працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску) та інших пов`язаних з ними осіб. Згідно п. 1.15. Доходи Університету використовуються виключно для фінансування видатків на його утримання, реалізацію мети (завдань, функцій) та напрямів діяльності, визначених законодавством України і цим Статутом.

Відповідно до ч.1 статті 27 Закону України Про вищу освіту - заклад вищої освіти як суб`єкт господарювання може діяти в статусі як бюджетна установа.

Згідно до ч.1 статті 71 Закону України Про вищу освіту- фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науковопедагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 1 Податкового кодексу - бюджетні установи це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Під час виконання судового рішення встановлено, що виконавчий документ подано не за підвідомчістю Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у зв`язку з тим, що згідно ч.2 ст.6 ЗУ "Про виконавче провадження"- рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто, стягувачу необхідно пред`явити виконавчий лист про стягнення грошових коштів з Одеського національного технологічного університету до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також, представник виконавчої служби вказав, що згідно до ч. 5 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження - повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Із вказаних підстав представник державної виконавчої служби просить відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 просить скаргу задовольнити у повному обсязі з підстав наведених в останній. Вважає, що виконання рішення суду про стягнення з Одеського національного технологічного університету на його користь грошових коштів у розмірі 19500 гривень підвідомче державній виконавчій службі, яка зобов`язана направити виконавчий лист у відповідний орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та контролювати його виконання.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просить відмовити у задоволенні скарги з підстав наведених у письмових запереченнях.

Суд, проаналізувавши скаргу та її підстави, а також заперечення представника державної виконавчої служби, заслухавши пояснення скаржника вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

За результатами розгляду скарги судом встановлено наступне.

На виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходилось виконавче провадження №76937670 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 08.08.24 по справі №607/24382/23 про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 грн.

В ході вчинення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОДЕСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ТЕХНОЛОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ за організаційно-правовою формою є ДЕРЖАВНА ОРГАНІЗАЦІЯ (УСТАНОВА, ЗАКЛАД).

Згідно постанови головного державного виконавця Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко І.А., яка прийнята 10.10.2025 у виконавчому провадженні №76937670, державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Отже, на час вирішення даної скарги рішення суду про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 грн. є невиконаним, а виконавчий лист повернутий стягувачу державним виконавцем.

Вирішуючи виниклий спір, суд виходить із наступних положень чинного законодавства, які підлягають застосування до спірних правовідносин.

Згідно положень ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно положень ч.1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до положень ст. 4 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Відповідно до положень п.9 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно положень ч.2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Відповідно до положень ч.3 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Згідно п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України

від 3 серпня 2011 р. № 845 у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Виходячи із встановлених обставин справи та наведених положень чинного законодавства України суд вважає, що постанова головного державного виконавця Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко І.А., яка прийнята 10.10.2025 у виконавчому провадженні №76937670 та згідно якої державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) є неправомірною, оскільки встановивши наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Далі, державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до надходження від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу (п.9, ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 34, ч.3 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаних виконавчих дій державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинено не було, а прийнято неправомірне рішення про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ст. 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову головного державного виконавця Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченко І.А., яка прийнята 10.10.2025 у виконавчому провадженні №76937670 та якою державним виконавцем прийнято рішення про повернення стягувачу виконавчого документу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 гривень.

Зобов`язати державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) продовжити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76937670 спрямованих на подачу, відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, Казначейству оригіналу виконавчого документа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/24382/23 від 08.08.2024 про стягнення з Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 гривень, разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження, а також вчинити усі необхідні виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ухваленого 21.06.2024 в цивільній справі №607/24382/23 про стягнення із Одеського національного технологічного університету на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 19500 гривень.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Копію ухвали направити для відома та виконання до Приморському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В. Л. Дзюбич