Справа № 450/5035/24 Провадження № 2-др/450/40/25
"10" листопада 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Мельничук І. І.
при секретарі Дикій О. Ю.
за участі позивача ОСОБА_1
представника позивача Акімової О. О.
представника відповідача Малярчука О. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Малярчука Олексія Олексійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 450/5035/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Акімова Олена Олександрівна до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, -
25.08.2025 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі № 450/5035/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Акімова Олена Олександрівна до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, яким в задоволенні позову відмовлено.
08.10.2025 року через систему «Електронний суд» на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області представником відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвокатом Малярчуком О. О. скеровано заяву про винесення додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути з позивача, яким є ОСОБА_1 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 21 900,00 грн. витрат, пов?язаних з професійною правничою допомогою.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 адвокат Малярчук О. О. у судовому засіданні підтримав, подану заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, просив таку задоволити, вказав, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення, а також, що ним 20.08.2025 року було подано заяву про долучення доказів витрат на правову допомогу у сумі 21 900,00 грн., однак судом при постановленні рішення, питання судових витрат вирішено не було,у зв`язку із цим він звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 450/5035/24 за її позовом заперечила в повному обсязі, просила суд відмовити, враховуючи її скрутне становище , що полягає у тому, що в неї на утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та єдиним її джерелом доходу є державна допомога на сина, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Акімова О. О. в судове засідання з`явилася, підтримала подані на адресу суду заперечення, просить суд відмовити в повному обсязі, оскільки заява відповідача про ухвалення додаткового рішення подана поза межами передбаченого процесуального строку, а тому відсутні підстави для розгляду питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, разом з тим вважає, що поданий розрахунок явно завищений та не відповідає критеріям співмірності та обґрунтованості, звертає увагу суду на скрутне матеріальне становище позивача, у зв`язку із утриманням малолітньої дитини на державну допомогу не маючи при цьому жодного іншого доходу.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.08.2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Акімова Олена Олександрівна до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Акімова Олена Олександрівна про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг відмовлено.
При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені відповідачем при розгляді даної справи. 08.10.2025 року представником відповідача адвокатом Малярчуком О. О. на адресу суду була подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , поданому на адресу суду 11.03.2025 року зазначено, що ФОП ОСОБА_2 у даній справі понесено судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, порядок та сума розрахунку яких підтверджено договором про правову допомогу, а остаточний розрахунок та розмір судових витрат буде визначено та повідомлено після закінчення судового розгляду.
Разом з тим, 20.08.2025 року представником відповідача направлено на адресу суду заяву про долучення доказів витрат на правову допомогу у загальній сумі 21 900,00 грн., на підставі договору про правову допомогу адвоката Малярчука О. О. № 1 від 22.01.2025 року.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно Договору № 1 про надання правової допомоги від 22.01.2025 року, укладеного між адвокатом Малярчуком О. О., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю з однією сторони, та ФОП ОСОБА_2 уклали Договір про надання правової допомоги про те, що Адвокат бере на себе зобов?язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту по захисті, представництва його прав та законних інтересів у судах України усіх інстанцій, у відносинах з органами влади, юридичними та фізичними особами у справі 450/5035/24 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а Клієнт зобов?язується виплатити Адвокату гонорар за надання юридичних послуг; Із Додатку до Договору № 1 про надання правової допомоги від 22.01.2025 року, сторони домовились, що за надання правової допомоги у цивільній справі 450/5035/24, Клієнт зобов?язується виплатити Адвокату гонорар у розмірі 3 000,00 грн. за 1 (одну) годину роботи Адвоката. Витрати часу Адвоката, пов?язані з очікуванням, добиранням до місця проведення судових засідань чи інших дій у справі тощо, оплачуються за ставкою 500,00 грн. за годину (пункт 1). Адвокат зобов?язується надавати Клієнту звіт про виконане у справі із зазначенням кількості витрачених годин. Звіт надається на будь-яку дату, однак не рідше, аніж один раз на три місяці (пункт 2).
До матеріалів справи представником відповідача 20.08.2025 року було долучено також звіт станом на 20.08.2025 року адвоката Малярчука Олексія Олексійовича, згідно якого вбачається, що на виконання договору про надання договору № 1 про надання правової допомоги від 22.01.2025 року з ФОП ОСОБА_2 , адвокат Малярчук О.О. надав правову допомогу по захисті, представництва його прав та законних інтересів у цивільній справі 450/5035/24 за позовом ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а саме: ознайомлення з матеріалами справи, кількістю годин роботи адвоката - 0,6 год., вартістю 2 000,00 грн.; судове засідання у Пустомитівського районному суді 24.01.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,1 год, вартістю 200,00 грн.; добирання у судове засідання в м. Пустомити 24.01.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,6 год, вартістю 300,00 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву, подача доказів у справі, кількістю годин роботи адвоката 3 год, вартістю 9000,00 грн.; судове засідання у Пустомитівському районному суді 24.03.2025, кількістю годин роботи адвоката 0,3 год, вартістю 1000,00 грн.; добирання у судове засідання в м. Пустомити 24.03.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,6 год, вартістю 300,00 грн.; підготовка письмових пояснень по справі, кількістю годин роботи адвоката 1,5 год, вартістю 4 500,00 грн.; судове засідання у Пустомитівському районному суді 20.05.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 1 год, вартістю 3000,00 грн.; добирання у судове засідання в м. Пустомити 20.05.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,6 год, вартістю 300,00 грн.; судове засідання у Пустомитівському районному суді 18.08.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,3 год., вартістю 1000,00 грн.; добирання у судове засідання в м. Пустомити 18.08.2025 року, кількістю годин роботи адвоката 0,6 год, вартістю 300,00 грн.; всього 21 900,00 грн.
Суд вважає за необхідне зазначити, що надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у cправі №910/2158/23.
Враховуючи особливості предмета спору, який стосується захисту прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, повну відмову у позові, складність справи, кількість досліджених доказів, тривалість розгляду, характер правових послуг, найменування робіт, зазначених в звіті станом на 20.08.2025 рік адвоката Малярчука Олексія Олексійовича, заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, матеріальне становище позивача, а також оцінюючи заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 900,00 грн. через призму її виправданості, обґрунтованості та відповідності засадам справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення відповідної заяви.
Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що представник відповідача подав поза межами передбаченого процесуального строку таку заяву, а тому відсутні підстави для розгляду питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , поданому на адресу суду 11.03.2025 року зазначено, що ФОП ОСОБА_2 у даній справі понесено судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, порядок та сума розрахунку яких, підтверджено договором про правову допомогу, а остаточний розрахунок та розмір судових витрат буде визначено та повідомлено після закінчення судового розгляду. Разом з тим, 20.08.2025 року представником відповідача направлено на адресу суду заяву про долучення доказів витрат на правову допомогу у загальній сумі 21 900,00 грн., на підставі договору про правову допомогу адвоката Малярчука О. О. № 1 від 22.01.2025 року, яка також була направлена 20.08.2025 року представнику позивача адвокату Акімовій О. О. (квитанція № 4279060 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС від 20.08.2025 року).
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає обґрунтованим і справедливим визначити розмір витрат на правничу допомогу в сумі 16 900,00 грн, як таку, що відповідає критеріям розумності, виправданості та співмірності зі складністю справи та обсягом наданих послуг.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд
заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Малярчука Олексія Олексійовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 450/5035/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Акімова Олена Олександрівна до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ЄДР: НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження, АДРЕСА_2 ) понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 10.11.2025 року.
СуддяІ. І. Мельничук