Справа № 281/96/24 Головуючий у 1-й інст. Свинченко Г. Д.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

14 листопада 2025 р. м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Павицька Т.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Роз`яснено відповідачу, що строк на апеляційне оскарження заочного рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

31 жовтня 2025 року з порушенням строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій заявив клопотання про поновлення строку на його апеляційне оскарження. Як підставу для поновлення строку вказує, що ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 16 червня 2025 року оприлюднено 19 червня 2025, копію ухвали він не отримував , із її текстом ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Вказує, що оскільки не має достатніх знать у галузі права, йому були невідомі строки подачі процесуальних документів, в результаті було пропущено строк на подання апеляційної скарги.

Матеріали цивільної справи №281/96/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 13 листопада 2025 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно із статтею 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року в справі №926/10376/15, від 14 червня 2022 року в справі №904/3541/15).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про доставку електронного листа до електронної скриньки, копію ухвали суду першої інстанції від 16 червня 2025 року ОСОБА_1 отримав 18 червня 2025року на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була вказана останнім у заяві про перегляд заочного рішення (а.с.107).

Строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції закінчився - 18 липня 2025 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 подана - 31 жовтня 2025 року.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі №761/42977/19 (провадження №61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі №761/877/20 (провадження №61-11706св21).

У постанові КЦС ВС від 30.11.2022 у справі №759/14068/19 зазначено, що у випадку, коли судова повістка направлена позивачу на ту саму електронну адресу, з якої позивач вже отримував від суду інформацію і за допомогою якої надсилав на адресу суду заяви, скріплені за допомогою кваліфікованого електронного підпису, вважається, що суд виконав обов`язок щодо повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки на таку електронну адресу останньої. Тобто якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то потрібно припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 копія ухвали від 16.06.2025 про залишення без задоволення його заяви про перегляд заочного рішення була доставлена до його електронної скриньки - 18.06.2025, яка була зазначена ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення, то ОСОБА_1 було відомо про ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 16.06.2025 року.

Оскільки заявник отримав копію судового рішення 18 червня 2025 року, строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції закінчився 18 липня 2025 року, апеляційна скарга подана 31 жовтня 2025 року, тому підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, відсутні.

Крім того, суд зауважує, що практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Враховуючи викладене, наведені апелянтом підстави для поновлення процесуального строку не можуть бути визнані поважними.

Згідно ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Тому, скаржнику необхідно подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причин пропуску вказаного строку та наданням належних та допустимих доказів на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги (заяви), яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу про залишення без руху.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати неповажними підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження заочного рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 10 вересня 2024 року залишити без руху.

Надати строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для звернення до Житомирського апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції від 10.09.2024 та вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження із належними доказами поважності причин пропуску процесуального строку.

Роз`яснити заявнику, що якщо заяву не буде подано в зазначений строк, то у відкритті апеляційного провадження судом буде відмовлено у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Суддя