У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В. В., за участю секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнс Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

відповідач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнс Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив поновити строк на перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити повторний розгляд справи.

Заяву мотивує тим, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2025 року у справі №308/20125/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 456093-КС-001 від 08.11.2022 року у розмірі 42 679 (сорок дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 76 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26 757,36 грн.; суми прострочених платежів за комісією 922,40 грн, судовий збір в сумі 2 422 гривні 40 коп.

Зазначає, що відповідачу про розгляд вказаної справи не було відомо, позовної заяви не отримував, з матеріалами справи не знайомився. Про наявність вказаного рішення довідався лише після блокування його зарплатної картки.

Зазначає, що відповідач жодного договору з ТОВ «Бізнес позика» не укладав, жодних коштів не отримував та не користувався ними, а відтак пред`явлення позову до нього про стягнення коштів є абсурдним.

Ухвалою від 20.10.2025 поновлено відповідачеві строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та призначено судове засідання з розгляду заяви.

У судовому засіданні 07.11.2025 відповідач та його представник повідомили, що зазначеної у позові банківської картки не отримував, як і не отримував коштів за кредитним договором. Представник відповідача зазначила, що можливо мали місце якісь шахрайські дії, однак за вказаним фактом до правоохоронних органів відповідач не звертався. У цьому ж засіданні було оголошено перерву для надання можливості представнику відповідача ознайомитися з матеріалами справи.

17.11.2025 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано клопотання відповідно до якого зазначає, що дійсно ОСОБА_1 мав банківську карту, випущену Акціонерним товариством «Універсал Банк» за номером № НОМЕР_1 та користувався нею. При цьому, згідно з матеріалами справи 08.11.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №456093-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до п.1 якого позичальнику надано грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності.

Сторона відповідача зазначає, що жодних договорів ОСОБА_1 з ТОВ «Бізнес позика» не укладав, коштів не отримував та не витрачав їх. Відповідач є особою похилого віку, не вміє обмінюватися електронними повідомленням та вчиняти ряд інший дій для укладення договору в електронній формі. Згідно з наявною у матеріалах виписки про рух коштів по карті ОСОБА_1 , наданої до суду АТ «Універсал банк» на картку ОСОБА_1 за №795186 поступила 8 листопада 2022 року об 18:01 год. сума коштів в розмірі 15 000,00 грн., а вже цього ж дня об 18:45 ця ж сума коштів була переведена на іншу картку. При цьому з зазначеного розрахунку не можливо встановити від кого надійшли кошти об 18:01, і на яку картку були переказані об 18:45.

Враховуючи все викладене та те, що при розгляді справи відповідач не з`являвся у судове засідання з поважних причин - взагалі не знав про наявність справи у суді, а також всі обставини, на які посилається сторона відповідача, зокрема заперечення факту укладення будь-якого договору з ТзОВ «Бізнес позика», отримання від них грошей та вчинення будь-яких інших дій з грошима та задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи (де необхідно встановити багато інших фактів, зокрема, від кого надійшли кошти на карту ОСОБА_1 08.11.2025 року об 18:01, а найголовніше, на яку картку в цей же день об 18:45 вони були переведені), вважаємо за необхідне почати розгляд даної справи з самого початку за участі сторони відповідача у справі.

У судове засідання, призначене на 18.11.2025 сторони не з`явилися, про причини неявки не повідомили, проте їх неявка згідно ч.1 ст.287 ЦПК не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно правил передбачених ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2025 року у справі №308/20125/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 456093-КС-001 від 08.11.2022 року у розмірі 42 679 (сорок дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 76 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26 757,36 грн.; суми прострочених платежів за комісією 922,40 грн, судовий збір в сумі 2 422 гривні 40 коп.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що для скасування заочного рішення відповідач має довести наявність сукупності таких обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини не явки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що перша обставина не з`явлення відповідача в судове засідання та неповідомлення про причини не з`явлення, а також неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин дійсно мала місце, оскільки встановлено, що поштова кореспонденція, яка надсилалася на адресу відповідача з ухвалою про відкриття провадження у справі та повістками про виклик, повернута на адресу суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Також суд зазначає, що лише одного факту неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про час розгляду справи не достатньо для скасування судового рішення, ухваленого законно та обґрунтовано, оскільки основним критерієм для його скасування є надання відповідачем суттєвих доказів, наявність яких дала б суду підстави переглянути раніше ухвалене рішення.

Стороною заявника у заяві про перегляд заочного рішення не наведено та не додано на підтвердження достатніх доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору.

Фактично наведені відповідачем посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості та навів обґрунтування своїх висновків.

Водночас, лише посилання у заяві на неотримання кредиту без будь-яких підтверджень, які б спростовували докази, що свідчать про отримання такого кредиту, на переконання суду не можуть бути підставою для перегляду заочного рішення.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 287 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 247, 284-288 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнс Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В. В. Чепка