справа № 278/1735/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Територіальний сервісний центр МВС № 3544 та фізична особа-підприємець ОСОБА_6 про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом згідно із яким просив визнати за ним право власності на автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA, 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та скасувати арешт із вказаного автомобіля.

У обґрунтування заявленого позивач повідомив, що у квітні 2024 року на підставі договору купівлі-продажу придбав вказаний транспортний засіб у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (далі ФОП ОСОБА_6 ), який виступав у ролі комісіонера та діяв на підставі укладеного із ОСОБА_2 договором комісії. Разом із тим, з метою оформлення права власності на вказане авто позивач звернувся до відповідного територіального сервісного центру в якому його повідомили про те, що зазначений об`єкт рухомого майна арештований, оскільки його колишній власник ОСОБА_2 відповідно до відомостей із Єдиного реєстру боржників є боржником у виконавчих провадженнях № 75208937, № 75209142, № 74991525, відкритих у травні-червні 2024 року. На підставі вищевикладеного позивачеві відмовлено у реєстрації його права власності на вказане авто, а відтак він вимушений звернутися до суду із цим позовом, оскільки вищевказаний арешт, на його переконання, порушує право власності заявника на автомобіль.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

12 травня 2025 року судом в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 , у свою чергу, скерував до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, а також засвідчив факт того, що отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти внаслідок укладення відповідного договору купівлі-продажу вищезгаданого автомобіля.

Решта відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи повідомленими про існування цього спору, не скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву та будь-яким іншим чином свого ставлення щодо заявлених вимог не висловили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевська М.В. скерувала на адресу суду письмові пояснення в яких повністю заперечила позов у повному обсязі. У обґрунтування своєї позиції представник третьої особи вказала, що відповідно до Закону України «Про дорожній рух» у редакції, що діяла на момент придбання позивачем автомобіля, останньому належало здійснити реєстрацію права власності на вказане майно у десятиденний строк з моменту укладення договору купівлі-продажу, однак він не зробив цього. Ураховуючи викладене, укладення договору купівлі-продажу автомобіля у простій письмовій формі без реєстрації права власності на цей транспортний засіб не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності на нього від ОСОБА_2 до позивача, а відтак його власником все ж є ОСОБА_2 . Щодо накладення арешту на майно, представник третьої особи повідомила, що на момент відкриття виконавчих проваджень, у яких ОСОБА_2 є боржником, працівниками державної виконавчої служби були здійснені запити на отримання відомостей стосовно наявності у боржника того чи іншого майна на підставі яких виконавчу службу повідомлено про те, що, серед іншого, у власності ОСОБА_2 перебував зазначений автомобіль внаслідок чого державним виконавцем в порядку Закону України «Про виконавче провадження» вирішено накласти арешт на таке майно.

Представник позивача адвокат Ковальчук Ю.М. скерувала до суду заперечення на пояснення Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в яких підтримала заявлені вимоги з наступних підстав. Так, представник позивача вказує на те, що при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля були здійснені запити стосовно наявності обтяжень на зазначений об`єкт рухомого майна і станом на 20 квітня 2024 року автомобіль не мав на собі будь-яких обтяжень, зокрема у вигляді арешту. За таких обставин, ОСОБА_1 не знав та не міг знати, що у подальшому його право власності може бути порушеним. Окрім цього, невиконання останнім обов`язку щодо реєстрації права власності на авто протягом десяти днів з моменту укладення договору купівлі-продажу не тягне за собою визнання такого договору недійсним або ж нечинним, а отже законним власником цього майна є все ж позивач, за умови, що його титульним власником виступає ОСОБА_2

06 серпня 2025 року судом вирішено здійснити перехід до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від представника позивача адвоката Ковальчук Ю.М. до суду надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі позивача. Причини неявки інших учасників справи суду невідомі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру судових рішень 14 лютого 2024 року вироком Корольовського районного суду м. Житомира в кримінальній справі № 296/11870/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді трьох років обмеження з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Також вказаним вироком задоволені цивільні позови: ОСОБА_7 у частині відшкодування моральної шкоди в сумі 450 000 грн; ОСОБА_5 щодо стягнення на її користь 180 600 грн матеріальної та 450 000 моральної шкоди; ОСОБА_3 щодо стягнення на його користь 450 000 грн моральної шкоди; ОСОБА_4 щодо стягнення на його користь 450 000 грн моральної шкоди.

Зокрема, із вище згаданого вироку суду встановлено, що ОСОБА_2 27 липня 2023 року близько 11 год. 19 хв. керуючи технічно-справним автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався ним на перехресті вул. Бориса Лятошинського та вул. Небесної Сотні в м. Житомирі.

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_2 в порушення вимог пунктів 2.3.6), 12.3 16.2 Правил дорожнього руху України, під час здійснення маневру повороту ліворуч з вул. Бориса Лятошинського на вул. Небесної Сотні проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_8 та допустив наїзд на неї. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких померла.

Зазначений судовий акт набув законної сили 16 березня 2024 року (а.с. 125-127).

19 квітня 2024 року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладений договір комісії № 7542/24/1/001368 за умовами якого фізична особа-підприємець ОСОБА_6 виступаючи в якості комісіонера за дорученням та від імені ОСОБА_2 , який є комінтнентом, зобов`язався вчинити правочин із продажу автомобіля марки SKODA модель OCTAVIA, 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Ціна продажу автомобіля у вказаному договорі зазначена як 49 000 грн (а.с. 11). Того ж дня між сторонами зазначеного правочину підписаний акт приймання передачі вище вказаного автомобіля (а.с. 15).

Згідно із актом технічного стану транспортного засобу та його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 7542/24/1/001368 від 19 квітня 2024 року вищевказаний транспортний засіб готовий до експлуатації та має 20% зносу і його ціною продажу є 49 000 грн (а.с. 12).

Із інформаційної картки транспортного засобу вбачається, що станом на 19 квітня 2024 року зазначений вище автомобіль немає обтяжень та ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб (а.с. 13-14).

20 квітня 2024 року між ФОП ОСОБА_6 , який діє на підставі договору комісії № 7542/24/1/001368 від 19 квітня 2024 року, та ОСОБА_1 підписаний договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7542/24/00368 на підставі якого позивач мав придбати автомобіль марки SKODA модель OCTAVIA, 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за 49 000 грн. Відповідно до умов п. 2.1. та 2.2. договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання договору. Окрім цього, ОСОБА_1 набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами цього договору купівлі-продажу. Також, відповідно до п. 5.1. та п. 6.1. договору покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначеним цим договором, сплатити продавцю ціну транспортного засобу зазначену в п. 3.1. договору та прийняти транспортний засіб. Продавець же, у свою чергу, в порядку та на умовах визначених цим договором зобов`язаний передати транспортний засіб (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 право власності на зазначений автомобіль з 21 жовтня 2022 року зареєстровано за ОСОБА_9 (а.с. 10).

У висновку експертного дослідження № 12/3544/654 від 22 травня 2024 року, що складений судовим експертом Кіровоградського науково-дослідного експертного криміналістичного центру, вказано, що номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_4 , наданого на дослідження транспортного засобу SKODA OCTAVIA номерний знак НОМЕР_2 , не змінювалися. Бланк наданого на дослідження «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_3 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу (а.с. 16).

28 січня 2025 року в листі № 31/31/3544/К-368-375-2025 Територіальний сервісний центр МВС № 3544 повідомив ОСОБА_1 про те, що здійснення перереєстрації транспортного засобу марки SKODA модель OCTAVIA державний номерний знак НОМЕР_2 № кузова НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу укладеного в СГ № 7542/24/00368 від 20 квітня 2024 року неможливе, так як власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 зазначений як боржник в Єдиному реєстрі боржників, державному реєстрі обтяжень рухомого майна та на вказаний транспортний засіб накладено обмеження в єдиному державному реєстрі МВС (НАІС). (а.с. 17-18).

Згідно із відомостями, що містяться у інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_2 є боржником у виконавчих провадженнях №: 74991525 (ВП відкрито 14 травня 2024 року, стягувач ОСОБА_3 ), 75209142 (ВП відкрито 05 червня 2024 року, стягувач ОСОБА_5 ), 75208937 (ВП відкрито 05 червня 2024 року, стягувач ОСОБА_4 ). Видавцем усіх виконавчих документів, які стали підставою для відкриття вказаних виконавчих проваджень, є Корольовський районний суд м. Житомира (а.с. 19-20).

Відповідно до відомостей, отриманих із Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що 14 лютого 2024 року вироком Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК у зв`язку із чим йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років обмеження волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Окрім цього, вищевказаним вироком задоволені цивільні позови ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і з ОСОБА_2 на їх користь стягнено в загальному розмірі 1 980 600 грн. Зазначений вирок набув законної сили 16 березня 2024 року.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 334 ЦК України унормовано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положення ч. 2 ст. 640 ЦК України вказують на те, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Нормою ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно з ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ч. 1 ст. 1016 ЦК України комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою.

Приписами ч. 1 ст. 1022 ЦК України визначено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Своєю чергою, Законом України «Про дорожній рух» (далі - Закон) визначені правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

За правилами ч. 9 ст. 34 Закону власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року по справі № 911/1278/20 виснувано, що положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26 листопада 2019 року по справі № 905/386/18 зазначила, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цього позову виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За правилами ч.ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Нормою ст. 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 95 ЦПК України унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2024 року між позивачем та ФОП ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 , підписаний договір купівлі-продажу автомобіля SKODA модель OCTAVIA, 2005 року випуску, колір чорний, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Разом із тим, матеріали справи не містять у собі доказів того, що ОСОБА_1 належним чином виконаний його обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 692 ЦК України та п. 5.1. вказаного договору щодо оплати вартості придбаного автомобіля. За таких обставин беззаперечно стверджувати про те, що договір купівлі-продажу № 7542/24/1/001368 від 19 квітня 2024 року є укладеним в розумінні положень ч. 2 ст. 640 ЦК України неможливо, оскільки відсутні докази сплати позивачем вартості придбаного товару, а отже і неможливо уважати ОСОБА_1 таким, що набув право власності на вищевказаний автомобіль за цим договором.

Визнання ж ОСОБА_2 факту отримання грошових коштів в порядку виконання вищевказаного правочину без надання у розпорядження суду відповідних доказів (банківських квитанцій, платіжних інструкцій або ж звіту комісіонера ФОП ОСОБА_6 ) не є доказом належного виконання ОСОБА_1 його обов`язку щодо оплати вартості зазначеного транспортного засобу.

Більше того, визнання зазначеного факту, на переконання суду, повністю відповідає інтересам ОСОБА_2 , оскільки у разі вибуття автомобіля із його власності останній може частково уникнути цивільно-правової відповідальності зі сплати майнового та морального відшкодування шкоди в порядку виконання вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 14 лютого 2024 року по справі № 296/11870/23, оскільки на зазначене авто в межах виконавчих проваджень № 74991525, 75209142, 75208937 може бути звернено стягнення задля задоволення майнових вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За таких обставин, заява про визнання ОСОБА_2 цього позову судом до уваги не приймається.

Причини ж ненадання ОСОБА_1 відповідних доказів на підтвердження факту оплати вартості автомобіля або ж не заявлення відповідного клопотання про витребування таких доказів суду не відомі за умови, що позивач не був жодним чином обмежений у можливості здійснення цього як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії судового розгляду справи по суті.

Окрім цього, суду не відомі причини ненадання таких доказів і відповідачем ОСОБА_2 , хоча останній у своїй заяві стверджував, що отримав грошові кошти від продажу автомобіля, а отже відповідно до ч. 1 ст. 1022 ЦК України у його розпорядженні мав би бути звіт комісіонера ФОП ОСОБА_6 щодо укладення правочину з приводу продажу автомобіля.

Ураховуючи викладене, оскільки за вказаних обставин визнати право власності на спірний автомобіль за позивачем неможливо, то і правових підстав для скасування арешту із такого майна, на переконання суду, немає, оскільки відповідач ОСОБА_2 є боржником у виконавчих провадженнях в межах яких на належне йому авто накладений арешт і визнання судом права власності на раніше згаданий автомобіль за ОСОБА_1 надасть ОСОБА_10 можливість уникнути цивільно-правової відповідальності, покладеної на нього вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 14 лютого 2024 року по справі № 296/11870/23.

За таких обставин, зважаючи на викладене вище, суд вимушений відмовити у задоволенні цього позову.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

Результати вирішення цього спору не дають суду можливість здійснити розподіл судових витрат позивача у справі в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 листопада 2025 року.

Суддя Віктор Мокрецький