ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8410/25 Справа № 229/5308/24 Суддя у 1-й інстанції - Рагозіна С.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді БондарЯ.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плахтій Олена Володимирівна, на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2025 року, ухваленого суддею Рагозіною С.О. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (дата складення повного судового відсутня),

ВСТАНОВИВ

В серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 уклала із Акціонерним товариством «ОТП Банк» Кредитний договір №_CARD.

13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №_CARD, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №_CARD в сумі: 20563,83 гривень, з яких: 12600,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 7963,83 гривень загальна сума боргу по відсотках.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що і стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №_CARD в розмірі 20 563,83 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2025року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами №_CARD у розмірі 20 563,83 грн та судовий збір в сумі 3 028 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плахтій О.В., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Довгинцівського районного суду мсіта Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факт надання грошових коштів за кредитним договорам в сумі, яка складає заборгованість за тілом кредиту в сумі 12 600 гривень. Суд не надав оцінки тій обставині, що Кредитний договір № від 08.07.2020 року, додаток № 1 до нього не передбачали надання/отримання кредиту в розмірі 12 600 грн. Також суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні обґрунтував стягнення заборгованості за відсотками в сумі 7 963,83 розрахунком позивача, який фактично розрахунком не є, та безпідставним висновком про те, що станом на 30.06.2024 року заборгованістт не погашена.

Вважає протиправним нарахування та стягнення поцентів за межами строку користування кредитом: з 08.07.2020 по 08.10.2021 року, який визначений Кредитним договором № від 08.07.2020 року та Додатком № 1 до нього, в якому міститься «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту». наголошує, що тільки у випадку доведення непогашення кредиту допустимимим доказом банківською випискою з рахунку № НОМЕР_1 можливе стягнення на користь відповідача відсотків в сумі не більше ніж 0,60 грн за період з 08.07.2020 року по 08.10.2021 року, омкільки саме таку умову містить Кредитний Договір № від 08.07.2020 року та Додаток №1 до нього.

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що у відзиві на позовну заяву вона повідомляла, що повністю сплатила кредит на придбання пральної машини, що останній платіж вона зробила у вересні 2021 року. Надати докази сплати кредиту вона не змогла оскільки була вмушена через військове вторгнення рф покинути у 2022 році домівку за адресою: АДРЕСА_1 , та у якості внутрішньо переміщеної особи оселилася у м. Фастів.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу ТОВ «ФК ЄАПБ», посилаючись на дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повне з`ясування фактичних обставин справи, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2025 року залишити без змін.

У відзиві на пояснення позивача на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плахтій О.В., посилаючись на те, що пояснення позивача на апеляційну скаргу не спростовують її доводи, підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 08 липня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 178 грн, з яких 9 688 грн на придбання товару у ТОВ «Комфі Трейд» та 490 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «СМС+Довідка». Дата остаточного повернення кредиту - 08 жовтня 2021 року. Комісія за управління кредитом - щомісячно у розмірі 3% від суми кредиту. Процентна ставка - фіксована у розмірі 0,01% річних (а.с.6-7).

Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до кредитного договору (п.1.3. Кредитного договору № від 08 липня 2020 року).

Відповідно до п.1.4. кредитного договору № від 08 липня 2020 року, датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару.

Пунктом 4 Кредитного договору № від 08 липня 2020 року визначено, що підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено із інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо укладення кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; банк надав позичальнику підписаний зі сторони банку оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту); 4) з правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, та тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті банку www.otpbank.com.ua, у розділі «Кредитування», ознайомлений і згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірники правил кредитування та тарифів банку отримав; 5) послуги банку пов`язані із видачею кредиту отримав в повному обсязі. Зауваження щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих банком та оплати комісійної винагороди за видачу кредиту відсутні.

Відповідно п.2. Кредитного договору «Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № від 08 липня 2020 року, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», відповідач оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб.

Пунктом 2.1. кредитного договору №_CARD від 08 липня 2020 року, визначено умови обслуговування кредитної лінії (надалі - кредит/кредитна лінія), а саме за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору (надалі - інформаційний листок). На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.

Підписавши паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.6 зворот).

Отримання ОСОБА_1 кредиту, з урахуванням передоплати позичальника 2000 грн (розмір власного платежу, пункт 1.1. кредитного договору), та товару від подавця ТОВ «Комфі Трейд», підтверджується рахунком-фактурою №СФВМТ- від 08 липня 2020 року, видатковою накладною №ЧВМТ2-0030 від 08 липня 2020 року, специфікацією до кредитного договору, фіскальним чеком ТОВ «Комфі Трейд» від 08 липня 2020 року (а.с.10-зворот, 11, 11-зворот, 13).

13 жовтня 2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №13/10/23, у відповідності до умов якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.15-16).

Відповідно Витягу з Реєстру боржників №2 до Договору факторингу №13/10/23 від 13 жовтня 2023 року божником за Кредитним договором №_CARD зазначено відповідача ОСОБА_1 (а.с.17).

Відповідач належним чином не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем у розмірі 20 563,83 грн, яка складається з:

- заборгованість за тілом кредиту - 12600 грн;

- заборгованість по відсоткам 7 963,83 грн (а.с.17).

Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитними договорами, відповідачем суду не надано.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема із договорів.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

Визначення факторингу міститься у ст.49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи встановлено, що 08 липня 2020 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір №_CARD від 08 липня 2020 року та підписано заяву-анкету на отримання кредиту/опитувальний лист від 08 липня 2020 року (а.с. 8-зворот).

В п. 2.1 Кредитного договору №_CARD від 08 липня 2020 року зазначено, що попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ«ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 виявила бажання оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб картку МС Gold. За користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору, на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0.1% річних.

Також, з матеріалів справи убачається, що 08 липня 2020 року між АТ«ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №, за умовам якого банк надав позичальнику кредит в загальному розміру 9 688 грн, з яких: 9 198 грн на придбання товару, 490 грн - сплата додаткових послуг банку «СМС-Довідка», комісія за управління кредитом 3% від суми кредиту щомісячно.

Умовами договору передбачено, що дата повернення кредиту 08 жовтня 2021 року.

Також умовами договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0.01% річних.

13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до п.1.1 якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ«ОТПБанк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ«ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості (а.с.15-16).

Згідно з п.6.2.3 договору факторингу, права вимоги переходять до фактора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.

Пунктом 6.2.4 договору факторингу встановлено, що відступлення прав вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №2 до договору факторингу №13/10/23 від 13 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №_CARD в сумі 20 563 грн. 83 коп., з яких: 12 600 грн загальна сума боргу по тілу, 7 963 грн 83 коп. загальна сума боргу по відсотках (а.с.17).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, а тому у позивача, який є новим кредитором за договором факторингу, виникло право вимоги до ОСОБА_2 про стягнення боргу саме у розмірі, який доведений дослідженими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Так, встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір, банк надав відповідачці кредитні кошти, якими остання користувалася, а також, вона була обізнана з умовами кредитного договору, що у кредитному договорі, про що свідчить її власноручний підпис. Також, встановлено набуття ТОВ«ФК«ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 563 грн. 83 коп. відповідно до договору факторингу №13/10/23 від 13 жовтня 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, оскільки на його спростування відповідач не надала власного розрахунку, який б спростовував правильність розрахунків заборгованості наданих позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року у справі №753/7883/15 (провадження №61-12395св18), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не заявляв клопотання про проведення у цій справі судової економічної експертизи, не надав свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для висновку про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості, або встановлення іншого розміру заборгованості.

Отже, аргументи апеляційної скарги про відсутність доказів, які б підтверджували розмір заборгованості, визначений позивачем, є неприйнятними, оскільки така заборгованість обумовлена невиконанням умов договору щодо повернення суми кредиту та передбачених процентів за користування кредитними коштами. Ці складові викладені в умовах укладеного договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30квітня2025 року у справі №464/1980/23 (провадження №61-5339св24).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10лютого 2010 року).

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, §23).

Тому, враховуючи те, що інші доводи апеляційної скарги є суб`єктивним тлумаченням особи, яка подала апеляційну скаргу, як обставин справи, так і норм діючого законодавства, та направлені на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були належним чином оцінені надані докази, повно встановлені фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишенню без змін.

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини 1 статті 382ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Плахтій Олена Володимирівна, залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: