УХВАЛА

(про передачу справи за підсудністю)

12.11.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Єригіна І.М., дослідивши матеріали позовної заяви представника позивача адвоката Ткачука Володимира Васильовича до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинення дій та стягнеення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2025 року до Богунського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява представника позивача адвоката Ткачука Володимира Васильовича до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинення дій та стягнеення моральної шкоди.

Зі змісту позову слідує, , що ОСОБА_1 є споживачем відповідно до Договору постачання електроенергії для фізичної особи укладеному між ОСОБА_1 та АО «Житомиробленерго» № 07-007-0107 тривалість від 01.01.2019 року по 19.01.2023 рік.

19 січня 2023 року представниками оператора системи розподілу (ОСР) було опломбовано вузол обліку електричної енергії за адресою проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , про що було складено Акт № 348728 від 19.01.2023 року про опломбування та технічну перевірку вузла обліку електричної енергії. В подальшому 13.06.2025 року представниками оператора системи розподілу (ОСР) був відрізаний кабель вхідний до будинку АДРЕСА_1 на подачу електроенергії. Звернувшись зі скаргою до Акціонерного товариства «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» на дії працівників АО «Житомиробленерго», 28 червня 2025 року ОСОБА_1 отримала відповідь на скаргу від АО «Житомиробленерго», якою їй було відмовлено в розгляді скарги на підставі того, що вона не є стороною діючих договорів, що також підтверджує що договір був розірваний в односторонньому порядку без відома споживача. На адвокатський запит, відповідач надав не повну письмову відповідь в якій зазначає, що заборгованості споживача немає, а відключення відбулося за ініціативою власника особового рахунку. Відповідь по запиту отримано: 26.08.2025 року, запит надіслано 11.08.2025 року. Звертає увагу на те, що порушень та заборгованостей в ОСОБА_1 не має. Акт про порушення складено не було. Таким чином представниками оператора системи розподілу (ОСР) було відключене електропостачання за адресою АДРЕСА_1 , шляхом фізичного від`єднання від загальної мережі. ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 які проживають і по сьогоднішній день за адресою АДРЕСА_1 , з 13.06.2025 року залишились без електропостачання саме без світла.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов висновку, що заява підлягає передачі на розгляд іншому суду, на підставі наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1ст. 378 ЦПК України).

За змістом ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Положеннями ст.30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 7 липня 2020 року (справа № 910/10647/18) Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17).

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року (справа № 911/2390/18), словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Предметом спору в цій справі є правомірність дій АТ Житомиробленерго» щодо відключення подачі електроенергії, до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи «судом, встановленим законом» та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З наведеного слідує, що цей спір за правилами виключної підсудності відноситься до територіальної юрисдикції Житомирського районного суду Житомирської області.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали заяви необхідно передати на розгляд за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 32, 260-261, 354, 442, 446 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи №295/12696/25, за заявою представника позивача адвоката Ткачука Володимира Васильовича до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинення дій та стягнеення моральної шкоди, надіслати за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя І.М. Єригіна