Справа №: 398/7162/24
провадження №: 2-ві/398/3/25
УХВАЛА

Іменем України

"12" листопада 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Олександрійського міськрайонного суду Петренко Світлани Юріївни у справі №398/7162/24 (провадження №2/398/1051/25) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

31.12.2024 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини до частки від заробітку (доходу).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 року призначено головуючого суддю Петренко С.Ю.

27 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Чергове судове засідання у справі призначене на 12.11.2025 року о 11 год. 10 хв.

07.11.2025 року через підсистему «Електронний суд», яка була зареєстрована канцелярією суду 10.11.2025 року, надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Петренко С.Ю. у цивільній справі № 398/7162/24(2/398/1051/25) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про збільшення розміру аліментів. Свою заяву мотивував незгодою з деякими процесуальними рішеннями судді. Зокрема він посилається на те, що суддя Петренко С.Ю. ухвалою від 09.10.2025 передала заяву відповідача про відвід від 07.1.2025 на розгляд іншого судді, не встановивши, що заява про відвід є необґрунтованою, тане спростувавши факти, виклалені у ній. Також він вказщує на те, що третій особі не була надіслана повістка на засідання, призначене на 13.10.2025 на 16.00. Також суддя винесла ухвалу від 15.09.2025 року, якою залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, хоча відповідач подав клопотання про відкладення судового засідання, тобто судове засідання, ухвала була підписана електронним підписом лише наступного дня після дати засідання, тобто 16.09.2025, тому він вважає, що судовий розгляд відбувся формально. Відповідач вважає, що дії судді Петренко С.Ю. свідчать про її пряму чи побічно заінтересованість та упередженість у вирішенні справи на користь ОСОБА_2 , тому заявляє відвід судді.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Петренко С.Ю. від 10.11.2025 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Петренко С.Ю. у цивільній справі № 398/7162/24 (2/398/1051/25) необґрунтованою та передано її до канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для визначення автоматизованою системою документообігу суду у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2025 року визначено головуючого суддю Орловського В.В.

За приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ч.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у справі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

За умовами ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Петренко С.Ю. зводиться до його незгоди з її процесуальними рішеннями під час розгляду справи. Така незгода відповідно до наведених вище норм права не може бути підставою для відводу судді. Також описані відповідачем процесуальні дії і рішення судді не можуть бути витлумачені як такі, що вказують на наявність сумнівів у її неупередженості та об`єктивності. Доводи відповідача про наявність стверджуваних відповідачем процесуальних порушень під час розгляду справи, незаконність та необґрунтованість ухвали судді можуть бути підставою апеляційного та касаційного перегляду рішення суду. При цьому жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для сумніву в неупередженості судді Петренко С.Ю., в заяві про відвід наведено не неведено. Тому суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 07.11.2025 про відвід судді Олександрійського міськрайонного суду Петренко Світлани Юріївни у справі №398/7162/24 (провадження №2/398/1051/25) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Орловський