Справа № 595/1216/25
Провадження № 2/595/476/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бучач цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № від 02.11.2020 року у сумі 78859,37 грн, з яких: 34252,15 грн по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3,56 грн - за річними процентами (в т.ч. прострочена); 44603,66 грн за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена). Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 02 листопада 2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 40099 грн строком до 01.11.2024, зі сплатою відсотків за його користування. Приймаючи умови кредитного договору ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлений із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п.4). Зазначає, що відповідач належним чином повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги. Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Станом на 12.05.2025 року заборгованість за кредитним договором № від 02.11.2020 року у сумі 78859,37 грн, з яких: 34252,15 грн по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3,56 грн - за річними процентами (в т.ч. прострочена); 44603,66 грн - заборгованість по щомісячним процентам. Крім того, зазначає, що відповідачу надіслано Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, проте вимога залишена відповідачем без реагування. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 78859,37 грн, а також понесені судові витрати.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відзиву на позов від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлялася про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Частини 1,2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 02.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № .

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, цей договір, паспорт кредиту № 5037708 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.

Згідно умов паспорту кредиту від ТОВ «ЦФР» № 5037708 та кредитного договору № від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 надано грошові кошти в сумі 40099 грн строком на 48 місяців, зі сплатою річних процентів - 0,01 % від суми боргу та щомісячних процентів - 6 % від суми кредиту.

Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Паспорті кредиту (п.4), отже позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (клієнт) та АТ «ТАСКОМБАНК» (фактор) укладено Договір факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним.

20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» підписано акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором Факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року.

На виконання вимог п. 3.1. договору факторингу № 200921 АТ «ТАСКОМБАНК» сплатив ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №768960451 від 20.09.2021.

Таким чином позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 02 листопада 2020 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору № від 02 листопада 2020 року не виконала та станом на 12.05.2025 року має заборгованість у сумі 78859,37 грн, яка складається з: 34252,15 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 3,56 грн - заборгованість по річних процентах (в т. ч. прострочена); 44603,66 грн - заборгованість по щомісячних процентах (в т. ч. прострочена).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Так, ст. 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

При цьому відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору відповідачу був наданий кредит у сумі 40099 грн на строк 48 місяців, річні проценти 0,1% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 6 % від суми кредиту.

Внаслідок порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань заборгованість станом на 12.05.2025 року становить 78859,37 грн, та складається з: 34252,15 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 3,56 грн - заборгованість по річних процентах (в т.ч. прострочена); 44603,66 грн - заборгованість по щомісячних процентах (в т.ч. прострочена).

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 при розгляді цивільної справи № 200/5647/18.

Заборгованість ОСОБА_1 підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором № від 02 листопада 2020 року та випискою по особовому рахунку за Кредитним договором № від 02 листопада 2020 року.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору № від 02 листопада 2020 року.

Відтак, суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованості за Кредитним договором № від 02 листопада 2020 року у сумі 78859,37 грн.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Отже, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 12.08.2025.

Керуючись ст.ст.12,13,80,81,89,141,263-268,280,282,354,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ) заборгованість за Кредитним договором № від 02.11.2020 року в розмірі 78859 (сімдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м.Київ, вул. С.Петлюри,30, ідентифікаційний ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп судових витрат по сплаті судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р. О. Содомора