Справа № 569/1887/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника відповідача ПрАТ «Рівнеобленерго» адвоката Павлюк М.Г.

представник відповідача ТОВ «РОЕК» Патракова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівному в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Рівнеобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Рівнеобленерго", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Просить визнати грубе порушення відповідачами прав споживача - позивача ОСОБА_1 , визнати підприємницьку діяльність відповідачів нечесною та агресивною (ч.1-2,4,6 ст.19 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Зобов`язати відповідача відобразити в особовому рахунку № НОМЕР_1 позивача 4976,64 грн. переплати, яка не відображена в особовому рахунку (різниця між фактичним, врахованим Рівненським міським судом у справі № 569/14225/24 розмірі 4216 кВт*год. станом на 31.07.2024 року і на дату 22.01.2024 року закінчення розгляду справи № 569/14225/24 залишившимся без змін з причини не підключення до електропостачання та неправомірно зазначеним позивачем в рахунку від 31.12.2024 року станом на 04.12.2024 року у розмірі 5368 кВт*год. - складає 1152 кВт*год. (5368 - 4216 = 1152), що в грошовому еквіваленті складає 1152 кВт*год * 4,32 грн. за 1 кВт*год. = 4976,64 грн.). Зобов`язати відповідача для розрахунків обсягів використованої позивачем електроенергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 застосовувати правильний показник лічильника з показниками 4216 кВт*год. Визнати неправильним (неправомірним) нарахування позивачу відповідачем за грудень 2024 року фіктивних (підроблених) обсягів використання електричної енергії у розмірі 428 кВт*год. та протиправно нарахованим боргом у розмірі 1848,96 грн. з причини, що по факту відповідачем постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 через прилад обліку електричної енергії (електролічильник) за особовим рахунком № НОМЕР_1 протиправно не здійснено і відповідно електрична енергія позивачем не використовувалась. Зобов`язати відповідачів провести пломбування нововстановленого лічильника обліку електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 не пізніше строку, встановленого законом. Стягнути з відповідачів на користь позивача по 4 000 000 грн. 00 копійок завданої моральної шкоди з кожного.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по АДРЕСА_1 знаходиться домоволодіння (будинок). Дане домоволодіння належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У будинку по АДРЕСА_1 раніше разом з громадянами Пантелєєвими проживали інші громадяни (сусіди), в будинку існує 2 різних входа і встановлено 2 (два) різних лічильника обліку електричної енергії. Після набуття права власності громадянами Пантелєєвими на весь будинок по АДРЕСА_1 - у ньому так і залишилось розподілення електропроводкою постачання електричної енергії на 2 частини, а постачальником електричної енергії було присвоєно для кожного лічильника особисті рахунки № НОМЕР_1 (обліковується у відповідачів, як квартира АДРЕСА_2 ) та № 456233140 (обліковується у відповідачів, як квартира АДРЕСА_3 ).

31.07.2024 року електропостачання в частині домоволодіння (особистий рахунок № НОМЕР_1 обліковується у відповідачів як квартира АДРЕСА_2 ) було припинено з причини нібито несплати за послуги електропостачання, що оспорювалось позивачем в Рівненському міському суді у справі № 569/14225/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів. 22 січня 2025 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/14225/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов' язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" здійснити перерахунок обсягу та розміру плати за фактично спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відновити постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Останній показник лічильника електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 , який крім всього був визнаний відповідачем, а також врахований судом у справі № 569/14225/24 - складав 4216 кВт*год. .Між тим відповідач, не зважаючи на факт того, що лічильник електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 з дати відключення 31.07.2024 року по 28.01.2025 року не підключений до електропостачання і відповідно не використовує електричну енергію, - протиправно нарахував позивачу за грудень 2024 року обсяг нібито спожитої електричної енергії у розмірі 428 кВт*год. та протиправно нарахував борг у розмірі 1848,96 грн.

Різниця між фактичним, врахованим Рівненським міським судом у справі № 569/14225/24 в розмірі 4216 кВт*год. (станом на 31.07.2024 року і на дату 22.01.2024 року закінчення розгляду справи № 569/14225/24 залишившимся без змін з причини не підключення до електропостачання) та неправомірно зазначеним позивачем в рахунку від 31.12.2024 року станом на 04.12.2024 року у розмірі 5368 кВт*год. - складає 1152 кВт*год. (5368 - 4216 = 1152), що в грошовому еквіваленті складає 1152 кВт*год * 4,32 грн. за 1 кВт*год. = 4976,64 грн. переплати, яка не відображена в особовому рахунку.

Тобто неправильно зазначені відповідачем фактичні показники лічильника електричної енергії в рахунку за грудень 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_1 і не відображення переплати у розмірі 1152 кВт*год. (5368 - 4216 = 1152), що в грошовому еквіваленті складає 1152 кВт*год * 4,32 грн. за 1 кВт*год. = 4976,64 грн. , - є порушенням права позивача на мирне володіння своїм майном (грошовими коштами).

Крім того, за домовленостями з відповідачами, позивачем був перенесений лічильник електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 з середини будинку на внутрішню частину будинку, надіслана 20.01.2025 року на поштові адреси, зазначену на сайті відповідачів, заява про надання дозволу на розпломбування та нове пломбування електролічильника . Дана заява була отримана відповідачами 20.01.2025 року, але лічильник протиправно, в строк встановлений законом, опломбований відповідачами не був, що грубо порушує домовленості та права споживача.

Моральна шкода, яку позивач оцінює у 8 000 000 гривень, полягає у тому, що позивач ОСОБА_1 отримує моральні страждання (негативні емоції, нервування, стрес) по факту зміни звичайного способу життя, так, як половина будинку по АДРЕСА_1 була відключена від електропостачання та всупереч закону не підключена до електропостачання на протязі доволі тривалого строку (майже 6 місяців), також зміни звичайного способу життя викликані необхідністю захисту порушених прав у суді, витрачанням багато часу на складання документів для подання до суду і необхідністю докладання додаткових зусиль та додаткових матеріальних витрат для відновлення до стану, який існував до грубого порушення законних прав та інтересів позивача відповідачами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 07.07.2025 (№ 40443/25-вх.) подав до суду додаткові пояснення у справі, просив розглянути справу по суті за відсутності позивача, позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПрАТ «Рівнеобленерго» адвокат Павлюк М.Г. в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що з 01.01.2019 ПрАТ «Рівнеобленерго» на підставі отриманої ліцензії, здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, зокрема в Рівненській області та є Оператором системи розподілу (надалі за текстом ОСР).

Як ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» здійснює розподіл електроенергії до електроустановок споживача за адресою АДРЕСА_1 .

Так, 12.02.2025 року за адресою АДРЕСА_1 проведено заміну приладу обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Замінений лічильник за №10843812 опломбовано, про що складено акт про пломбування №423976 від 12.02.2025

Таким чином, твердження позивача про "неправомірність дій" ПрАТ «Рівнеобленерго» щодо не пломбування лічильника не мають фактичного та правового обґрунтування.

Доводи ОСОБА_1 про здійснення ПрАТ «Рівнеобленерго» нечесної та агресивної підприємницької діяльності є безпідставними, а відповідні судження носять суб`єктивний характер. Обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог не дають підстав для висновку, що дії ПрАТ «Рівнеобленерго» є несправедливими. При цьому, належних та допустимих доказів не підтвердження агресивної поведінки щодо позивача, останнім до позовної заяви не надано.

Позивач вважає, що відповідачі заподіяли йому моральну шкоду в розмірі 8 000 000 грн.

Разом з тим, відсутні відомості про те, як змінився звичний спосіб життя для позивача та які додаткові зусилля здійснив, чи має здійснити позивач для організації своєї життєдіяльності.

В позовній заяві жодним чином не обґрунтовано, що позивачу завдано моральну шкоду в розмірі 8 000 000 грн. 00 коп. та не підтверджено доказами, чи справді позивач зазнав описаних ним страждань.

Позивач всупереч викладеним вище вимогам чинного законодавства України не зазначив в чому полягає завдана йому моральна шкода, якими саме неправомірними діями ПрАТ «Рівнеобленерго» позивачу було заподіяно моральну шкоду і з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.

Представник відповідача ТОВ «РОЕК» Патраков О. в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з підстав, викладених у відзиві. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду безпідставно оскільки не є стороною договору постачання електричної енергії, крім цього не надав до суду доказів на підтвердження своїх вимог чи доказів порушення прав споживача за договором постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_4 . Договір постачання електричної енергії з ОСОБА_1 не укладався, а був укладений з іншим споживачем. Як зазначає у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , він та ОСОБА_2 з радянських часів проживає в домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 та дізнався 31.07.2024 про відключення квартири АДРЕСА_2 від електропостачання за наявну заборгованість. На даний час за адресою АДРЕСА_4 укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги між ТОВ «РОЕК» та ОСОБА_2 , за даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Враховуючи даний факт, будь - які позовні вимоги ОСОБА_1 можуть порушувати права споживача, з яким на даний час ТОВ «РОЕК» перебуває у договірних відносинах (укладений договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг). Беручи до уваги законодавчі норми та той факт, що ТОВ «РОЕК» і ОСОБА_1 не перебували і не перебувають на даний час у договірних відносинах щодо постачання електричної енергії, наявні підстави вважати посилання ОСОБА_1 на положення абзацу 4 п.7.11. Розділу VII Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 щодо відновлення постачання електричної енергії позивачу після відкриття провадження у справі № 569/14225/24 необгрунтованим. ОСОБА_1 не набув статусу споживача. Відключення квартири АДРЕСА_5 (частина будинковолодіння) від електропостачання відбулось за наявну заборгованість за спожиту електричну енергію споживача ОСОБА_2 , за даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . По об`єкту на адресою; АДРЕСА_4 в період з 2022 по 2024 рік було здійснено лише дві оплати за спожиту електричну енергію, при цьому умовами договору передбачаються щомісячні платежі. А факт порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії зафіксований 11.09.2024 працівниками ОСР ПрАТ «Рівнеобленерго» за адресою АДРЕСА_6 про що, було складено Акт про порушення №R012475 про використання електричної енергії на непобутові потреби (нецільове використання електричної енергії).Відомості про оскарження даного факту в судовому порядку у ТОВ «РОЕК» на даний час відсутні. Щодо стягнення з ТОВ «РОЕК» на користь Позивача 4 000 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Дана вимога Позивача являється безпідставною, надуманою, незабезпеченою належними та допустими доказами наявності вини ТОВ «РОЕК» у спричиненні ОСОБА_1 моральної шкоди.

Також, Позивач не надав суду будь яких доказів, розрахунків на підтвердження моральних чи фізичних страждань.

Крім того, підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ТОВ «РОЕК», оскільки набрали законної сили рішення суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися.

25.02.2025 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до суду надійшли письмові пояснення щодо позову (№11222/25-вх.), згідно яких НКРЕКП вважає викладені в позовній заяві доводи Позивача такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, та переконані, що з огляду на вимоги статті 2 ЦПК України, підстави для прийняття судом рішення про задоволення позову відсутні. Просили розглядати справу без участі НКРЕКП із врахуванням даних пояснень.

Ухвалою суду від 30.01.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого засідання з участю сторін.

Ухвалою суду від 27.05.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні з викликом учасників справи.

Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Постачальником електричної енергії, який одночасно виконує функцію постачальника універсальної послуги, на території Рівненської області відповідно до постанови НКРЕКП № 429 від 14 червня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (ТОВ «РОЕК»). Оператором системи розподілу на території Рівненської області є Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» (ПрАТ «Рівнеобленерго»).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 52770519 від 07 лютого 2016 року.

У будинку по АДРЕСА_1 встановлені два прилади обліку електричної енергії та відкриті два особові рахунки: № НОМЕР_1 (кв.1) та № НОМЕР_2 (кв.2). Вказану обставину відповідачі не оспорюють.

Судом встановлено, що 05.08.2024 року Рівненським міським судом було відкрито провадження у справі № 569/14225/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Рівненська обласна енергопостачальна компанія, третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2025 р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду 17.07.2025, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів задоволено частково.

Ухвалено зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" здійснити перерахунок обсягу та розміру плати за фактично спожиту електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відновити постачання електричної енергії до будинку АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В мотивувальній частині рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2025 р. викладене наступні обставини встановлені судом, зокрема : « 31 липня 2024 року споживачу ОСОБА_1 припинено послугу з розподілу електричної енергії по заявці ТОВ «РОЕК» за особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 , про що свідчить повідомлення ПрАТ «Рівнеобленерго» № 33-11/5112 від 01 серпня 2024 року.

В історичній довідці станом на 01 серпня 2024 року за особовим рахунком НОМЕР_1 зазначені розрахункові покази лічильника, нарахування за січень-березень 2024 року за нормою, здійснені споживачем оплати в січні 2024 року в сумі 10367,28 грн, в липня 2024 року в сумі 5913,60 грн, заборгованість станом на серпень 2024 року - 4590,24 грн.

Фактичні покази лічильника № 00138634, який обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 , на момент відключення електропостачання становить 4216 кВт і вказану обставину відповідач не заперечує».

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Інші письмові докази, долучені позивачем до позову, були оцінені у вищезазначеному рішенні суду, тому, згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, та повторній оцінці.

Відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.42 Конституції України,держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

За приписами ст.714 Цивільного кодексу України,за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України «Про захист прав споживачів. Зазначеним законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно із п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»,споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 7 частини першої Закону України «Про захист прав споживачів»передбачено, що договір - це усний або письмовий правочин між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, строк, ціну та інші умови, при яких реалізується продукція; підтвердження оформлення усної угоди оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, білетом, талоном чи іншими документами (розрахунковий документ).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комінальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

До комунальних послуг належать, серед іншого, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За положеннями ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Статтею 12 Закону України«Про житлово-комунальніпослуги» передбачено,що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем,колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач(співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку),колективний споживач).

Відповідно до п.84 ч.1ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»,споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальники мають право, зокрема звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам; звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відновлення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку. Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим законом та правилами роздрібного ринку (ч.3 ст.60 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Згідно з п.1.1.1 Правил, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); приватне домогосподарство - земельна ділянка разом з розташованими на ній за однією адресою житловим будинком або котеджем (та у разі наявності господарськими (присадибними) будівлями наземними та/або підземними комунікаціями), що належить індивідуальному побутовому споживачу на праві власності. До складу членів приватного домогосподарства належать його власник та співвласники; споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до п.1.2.8 Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п.2.3.13, п.2.3.14 Правил, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п.4.3 Правил).

Відповідно до п.4.7 Правил, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Згідно з п.4.10 Правил, у разі постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або "останньої надії" споживач за взаємною згодою сторін (електропостачальника електричної енергії та споживача) може здійснювати оплату спожитої електричної енергії у формі попередньої оплати. Побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії.

За п.4.12 Правил, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п.4.13 Правил).

Відповідно до 8.3.11 Правил, електропостачальник розглядає звернення споживачів щодо перевірки правильності рахунку за електричну енергію, а оператор системи - рахунку за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, у строк до 5 робочих днів з дня отримання ними такого звернення.

Згідно з п.8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 8.6.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачений обов`язок індивідуальних побутових споживачів щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором.

Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Покази лічильника, зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку електропостачальника, вважаються показами на початок доби оплати цього рахунка. Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається з четвертого календарного дня та закінчується за два календарні дні до кінця розрахункового місяця, за відсутності переданих (зчитаних) показів шляхом дистанційного зчитування лічильника, є (до дати отримання наступних фактичних показів лічильника) вихідними даними для визначення оціночних показів лічильника (зокрема на початок першої доби наступних календарних місяців) та вважаються показами лічильника на початок доби їх передачі (п.8.6.3, п.8.6.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

Згідно з п.8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів, показів, зчитаних оператором системи або ППКО та показів, на які споживачу здійснено розрахунки (п.8.6.6).

Відповідно до п.8.6.16 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

Оператор системи/ППКО має забезпечити протягом п`яти робочих днів від дня отримання відповідного повідомлення проведення перевірки вказаних у рахунку показів лічильника, а в разі потреби протягом 20 робочих днів забезпечити перевірку лічильника та, у разі потреби, виправити помилкові дані, та проінформувати споживача про результати перевірки. Електропостачальник, оператор системи та споживач за ініціативою однієї зі сторін оформлюють акт звірки спожитої та сплаченої електричної енергії відповідно до отриманих фактичних показів ЗКО (п.8.6.17).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

З огляду на вказані обставини позивач, в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про ринок електричної енергії», є споживачем та, відповідно, має право на захист своїх прав як споживача.

Відповідно до п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика - будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

За положеннями ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; 6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції.

Суд не вбачає в діях відповідачів ознак нечесної та агресивної підприємницької практики, оскільки доказів введення позивача в оману, примусу, докучання чи неналежного впливу матеріали справи не містять.

Суд вважає, що нарахування спожитої електричної енергії за грудень 2024 року слід провести з урахуванням рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.01.2025 р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду 17.07.2025, зокрема, після його виконання, так як вона є похідною.

Відтак, суд вважає, що слід визнати передчасним нарахування обсягів спожитої електричної енергії по буд. АДРЕСА_1 за грудень 2024 з тих підстав, що нарахування об`єму спожитої електричної енергії за грудень 2024 року мало місце в період перебування у суді спору щодо правомірності нарахування оплати за спожиту електричну енергію за період який передував грудню 2024 року. Окрім того,суд вважає, що такий перерахунок тісно пов`язаний з виконанням рішення у справі № 569/14225/24. На день ухвалення рішення у даній справі, судом не встановлено, а сторонами не надно доказів виконання вищезазначеного рішення суду.

За наведених обставин, суд важає, що позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог, викладених у п.4 прохальної частини позову, підлягає до задоволення частково, та зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" провести перерахунок спожитої електричної енергії по буд. АДРЕСА_1 з урахування рішення суду у справі № 569/14225/24 після його виконання.

Окрім того, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідачів провести пломбування нововстановленого лічильника обліку електричної енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 не пізніше строку, встановленого законом.

Судом встановлено, що 12.02.2025 року за адресою АДРЕСА_1 проведено заміну приладу обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Замінений лічильник за №10843812 опломбовано, про що складено акт про пломбування №423976 від 12.02.2025.

Також, судом встановлено, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача відобразити в особовому рахунку № НОМЕР_1 позивача 4976,64 грн. переплати, яка не відображена в особовому рахунку (різниця між фактичним, врахованим Рівненським міським судом у справі № 569/14225/24 розмірі 4216 кВт*год. станом на 31.07.2024 року і на дату 22.01.2024 року закінчення розгляду справи № 569/14225/24 залишившимся без змін з причини не підключення до електропостачання та неправомірно зазначеним позивачем в рахунку від 31.12.2024 року станом на 04.12.2024 року у розмірі 5368 кВт*год. - складає 1152 кВт*год. (5368 - 4216 = 1152), що в грошовому еквіваленті складає 1152 кВт*год * 4,32 грн. за 1 кВт*год. = 4976,64 грн.), та вимога щодо зобов`язання відповідача для розрахунків обсягів використованої позивачем електроенергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 застосовувати правильний показник лічильника з показниками 4216 кВт*год, були предметом дослідження та оцінки у цивільній справі № 569/14225/24 з ухваленням рішення.

Відтак, вважаю, що позовна заява у частині зазначених вимог до задоволення не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності підлягають встановленню всі необхідні елементи складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача (незаконні дії або недбалість), наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування.

Доказів на підтвердження факту завдання діями відповідачів моральної шкоди позивач суду не надав. Зазначення переліку негативних наслідків, що спричинили моральну шкоду, лише у позовній заяві не є належним доказом, що підтверджує ці обставини.

Крім того, суд звертає увагу, що спірна ситуація виникла, в тому числі, через ненадання споживачами за адресою спірного домоволодіння інформації щодо обсягів спожитої електричної енергії та несвоєчасну оплату за спожиту електроенергію.

Враховуючи, що позивач не довів наявність завданої йому діями відповідача моральної шкоди, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

У задоволенні позову до ПрАТ «Рівнеобленерго» та у решті позовних вимог слід відмовити.

Надані позивачем письмові докази: ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2024 року у справі № 569/14225/24 про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за якою зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" відновити електропостачання до будинку АДРЕСА_1 через прилад обліку електричної енергії (електролічильник) за особовим рахунком № НОМЕР_1 ; лист № 06/3604 від 29 листопада та 09 грудня 2024 року до ПрАТ «Рівнеобленерго» щодо відновлення послуги з розподілу електроенергії за точками розподілу споживача ОСОБА_2 за особовим рахунком НОМЕР_1 ; витяг з ЄДРДС про реєстрацію провадження за невиконання рішення суду у цивільній справі, внесення відомостей про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань ( кримінальне провадження № 0000005), суд до уваги не приймає, оскільки зазначені докази стосуються цивільної справи № 569/14225/24, а саме розгляду заяви про забезпечення позову та вчинення процесуальних дій по забезпеченню позову, та невиконання рішення суду, тому не є самостійними доказами щодо предмету спору у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,81,141,263-268,273, 354,355 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" провести перерахунок спожитої електричної енергії по буд. АДРЕСА_1 за грудень 2024 року з урахуванням наслідків виконання рішення Рівненського міського суду від 22.01.2025 у справі № 569/14225/24.

У задоволенні позову до ПрАТ «Рівнеобленерго» та у решті позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ПрАТ "Рівнеобленерго" , місцезнаходження: 33013, м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" , місцезнаходження: 33000, м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71Б, .

Т ретя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, місцезнаходження: 33017, м.Рівне, вул. Поповича, 65 А, .

Третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, місцезнаходження: 03057, м.Київ, вул. Сім`ї Бродських, 19,.

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2025.

Суддя О.В.Панас