Справа № 182/6742/25
Провадження № 2/0182/4363/2025
У Х В А Л А

Іменем України

13.11.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник позивача адвокат Меліховська Яна Олександрівна, до Територіальна громада м.Нікополя в особі Нікопольської міськрайонної ради Дніпропетровської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А :

Адвокат Меліховська Яна Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до Територіальна громада м.Нікополя в особі Нікопольської міськрайонної ради Дніпропетровської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Суддя вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, в позовній заяві представник позивача зазначив що позивач звільнений від сплати судового збору, надавши копію посвідчення серії НОМЕР_1 , згідно з яким він звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Аналіз вищевказаної норми закону дає підстави дійти висновку, що звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення особи до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Статтею 22 вказаного Закону визначено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

В низці справ Верховний Суд повторно звернув увагу, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус УБД (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 2 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет і підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.12, 22 Закону України від22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Сама собою наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

У вказаній справі предметом позову є визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки представник позивача в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яка не має відношення до порядку надання обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті на загальних підставах.

Враховуючи викладене, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У той же час, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.03.2020р. у справі № 543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році з 01 січня встановлений у розмірі 3 028,00 гривень.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви не майнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник позивача адвокат Меліховська Яна Олександрівна, до Територіальна громада м.Нікополя в особі Нікопольської міськрайонної ради Дніпропетровської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник позивача адвокат Меліховська Яна Олександрівна, до Територіальна громада м.Нікополя в особі Нікопольської міськрайонної ради Дніпропетровської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надати суду оригінал платіжного доручення на підтвердження оплати судового збору.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Рунчева