Справа № 214/8557/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та просить стягнути 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 23.02.2020 до 23.02.2022 в сумі 9 513 доларів США 80 центів, посилаючись на відступлення прав вимоги за кредитним договором 794356/ФЛ за період з 23.02.2020 до 23.02.2022 позивачу і неналежне виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2013 у справі № 214/2146/13-ц.

Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 на підставі пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися.

До суду 06 листопада 2025 року надійшло клопотання представника позивача Скребець О.С. про зупинення провадження у справі на підставі пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України до розгляду Великою палатою Верховного Суду справи № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25).

Крім того, представник відповідача Ткаченко О.П. 12 листопада 2025 року звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, посилаючись на оскарження ним ухвали суду від 28 серпня 2025 року про заміну сторони виконавчого провадження у кредитному договорі № 794356/Ф Л за період з 23.02.2020 до 23.02.2022 у справі № 214/2146/13-ц, результати перегляду якої можуть вплинути на результати вирішення цієї справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦПК України за укладеним з АТ «КБ «Надра» кредитним договором 794356/Ф Л за період з 23.02.2020 до 23.02.2022 в сумі 9 513,80 доларів США внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за рішенням суду від 04 вересня 2013 року у справі № 214/2146/13-ц.

Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 30 квітня 2025 року у справі № 754/511/23 (провадження № 61-323св24), передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 754/511/23 (провадження № 61-323св24).

Передаючи справу колегія суддів, зазначила, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Тому колегія суддів вважає, що якщо кредитор вже скористався судовим захистом та з боржника рішенням суду стягнуто суму основного боргу, то таке зобов`язання вже не є натуральним, а тому кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову (див. постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19 та від 29 листопада 2023 року у справі № 753/1527/22).

Натомість колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 916/735/23 сформулювала інший правовий висновок щодо застосування приписів частини другої статті 625 ЦК України, вказавши на відсутність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин підтвердження такого боргу відповідним судовим рішенням, яке не може бути виконаним без вирішення питання щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тобто колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала, що у випадку, якщо судовим рішенням вже стягнуто з боржника суму боргу, проте стягувач вичерпав можливість пред`явлення виконавчого документа до виконання і такий документ на виконанні не перебуває, зобов`язання вважається натуральним, а отже, стягнення з боржника сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, неможливе.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 червня 2025 року у справі № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25) прийняла до розгляду справу № 754/511/23 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних, оскільки мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2025 року, обґрунтованими й такими, що містять підстави для прийняття справи до провадження Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України, оскільки існує необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо вирішення питання про стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, за обставин наявності судового рішення, яке не може бути звернене до виконання.

За таких обставин, ураховуючи подібність спору та суперечливу судову практику у спірних правовідносинах, суд вважає необхідним клопотання сторони позивача задовольнити, зупинивши провадження у справі.

Оскільки діючим ЦПК України не передбачено одночасне застосування положень статтей 251 та 252 ЦПК України, чи надання переваги однієї норми закону над іншою, ураховуючи черговість вирішення поданих клопотань (стороною позивача подано 06.11.2025, стороною відповідача подано 12.11.2025), клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі слід вирішити після поновлення провадження у справі.

Пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись ст. 251, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» Скребець Олександра Сергійовича про зупинення провадження у справі повністю.

Зупинити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25) за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення 3 % річних.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 19 листопада 2025 року.

Суддя А.В. Ткаченко