Справа №191/1528/25
Провадження № 2/191/698/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Окладнікової О.І., за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 376125,26 грн.

Позовні вимоги АТ «Сенс Банк» обґрунтовані наступним.

09.12.2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту №501403658, відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн. на строк 60 місяців (дата повернення кредиту 09.12.2026 року), а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Процентна ставка за договором становить 35,00% річних; порядок повернення кредиту графік платежів: до 09 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту у розмірі мінімального щомісячного платежу 7098,07 грн. для повернення заборгованості за Угодою визначено використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, однак, відповідач порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість склала 376125,26 грн. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Прохають стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також витрати на сплату судового збору.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до слухання у судовому засіданні. Даною ухвалою було надано відповідачу строк 15 днів з дня отримання даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

28.10.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Миргородського В.П. надійшов відзив на позовну заяву. Однак, суд не приймає до уваги вказаний відзив, оскільки, він поданий із порушенням строків, визначених Цивільним процесуальним кодексом України. А саме, відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами справи та ухвалою про відкриття провадження 12.05.2025 року, а представник відповідача 07.07.2025 року, що підтверджується відповідними заявами, які містяться в матеріалах справи. Однак, відзив на позовну заяву надійшов до суду аж 28.10.2025 року, що значно перевищує строк 15 днів із дня отримання (ознайомлення) з ухвалою про відкриття провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, раніше надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 09.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №501403658, шляхом підписання ОСОБА_1 своїм електронним підписом оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №501403658. Підписанням електронним підписом оферти ОСОБА_1 засвідчив про отримання всієї інформації про умови кредитування.

При підписанні оферти ОСОБА_1 пропонував укласти угоду про надання споживчого кредиту типу «Кредит готівкою»; сума кредиту 200000,00 грн.; процентна ставка 35,00 %; на строк 60 міс.

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року.

Пункт перший ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Також, згідно з ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного Кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов кредитного договору, Банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Судом достовірно встановлено, що АТ «Сенс Банк» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконало в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_1 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Сенс Банк».

Таким чином, сума в розмірі 376125,26 грн. на користь АТ «Сенс Банк» відповідачем не відшкодована і підлягає стягненню із ОСОБА_1 , оскільки ухилення від виконання своїх зобов`язань і не погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №501403658 є порушенням законних прав та інтересів АТ «Сенс Банк».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

задовольнити позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» () заборгованість за договором №501403658 від 09.12.2021 року у розмірі 376125,26 грн., а також в рахунок відшкодування сплаченого судового збору 4513,50 грн., а всього 380638 (триста вісімдесят тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 76 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.11.2025 року.

Суддя О.І. Окладнікова