Справа №305/1172/25
Провадження по справі 2/305/472/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Шемота М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", представником якого є Дармограй Анастасія Тимофіївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", представником якого є Дармограй Анастасія Тимофіївна, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 11 січня 2023 року, між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №232420-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТзОВ "Бізнес Позика" 11.01.2023 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №232420-КС-001 про надання кредиту. 11.01.2023, ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №232420-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "БІЗПОЗИКА" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0878, на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 11.01.2024, між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Договір №№232420-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТзОВ "Бізнес Позика" надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТзОВ "Бізнес Позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Позивач стверджує, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим, у останньої, станом на 31.03.2025 утворилась заборгованість за Договором №232420-КС-001 про надання кредиту, у розмірі 35481,16 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах 22831,16 гривень, суми прострочених платежів за комісією 1650,00 гривень, суми заборгованості по штрафам 0,00 гривень, що стверджується розрахунком заборгованості. Зауважує, що ТОВ "Бізнес Позика" не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів). ТОВ "Бізнес Позика" просить стягнути з відповідачки лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору. На підставі наведеного позивач просить суд позовні вимоги задовольнити, а також витребувати у АТ КБ "ПриватБанк" інформацію, що містить банківську таємницю.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 17.04.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання представника позивача про витребування судом доказів - задоволено. Витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт виписки банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 11.01.2023 (дата видачі кредиту) по 03.05.2025 (дата закінчення терміну кредитування).

28.05.2025 та 30.05.2025, на виконання ухвали суду про витребування доказів, супервайзер з обробки звернень АТ "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_2 , надіслав запитувану інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України.

Відповідачка, ОСОБА_1 , була належним чином повідомленою про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 17.04.2025, оскільки копії ухвали про відкриття провадження по справі, копії позову та долучені до нього документи, направлялися за місцем реєстрації відповідачки, але були повернуті до суду з відміткою уповноваженої особи Укрпошти від 09.05.2025, 24.05.2025, 22.07.2025, 28.07.2025, "адресат відсутній за вказаною адресою", також відповідно до роздруківок трекінгу відправлень Укрпошти від 22.07.2025, вбачається, що повернення вручено відправнику (адресат відсутній за вказаною адресою). Також, відповідно до довідок про доставку електронного листа, 23.06.2025, 25.07.2025, відповідачка отримувала повідомлення про розгляд справи у спрощеному порядку на її електронну адресу зазначену у позовній заяві і у реквізитах позичальника відповідно до Заяви-анкети. Окрім цього, з огляду на відсутність відомостей про інше місце перебування ОСОБА_1 , Рахівський районний суд 16.05.2025, 23.06.2025, 25.07.2025, 10.10.2025, розміщував оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідачки відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідачка не надала.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачкою у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Судом належними доказами встановлено, що 11 січня 2023 року між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №232420-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшла до особистого кабінету та з нього через Інформаційно-телекомунікаційну систему ІТС подала заявку на отримання кредиту, вказала номер свого поточного (карткового) рахунку.

ТзОВ "Бізнес Позика" 11.01.2023 направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №232420-КС-001 про надання кредиту.

11.01.2023, ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №232420-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-0878, на номер мобільного телефону НОМЕР_1 вказаного позичальницею в заявці електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Таким чином, 11.01.2024 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 , було укладено Договір №232420-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором UA-0878, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 7 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.

Відповідно до ст.ст.5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТзОВ "Бізнес Позика" надає позичальниці грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

П.2.2. Тип кредиту: кредит.

Згідно, п.2.3. Строк на який надається Кредит: 16 тижнів.

Відповідно до п.2.4. Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16159091, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

П.2.5. передбачено, що комісія за надання Кредиту:1650,00 гривень. Нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору.

П.2.7. Строк дії договору: до 03.05.2023.

ТзОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальниці № НОМЕР_2 , що підтверджується наданою представником АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку № НОМЕР_2 IBAN № НОМЕР_4 за період з 11.01.2023 по 03.05.2025.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 31.03.2025, заборгованість ОСОБА_1 за Договором №232420-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2023, становить 35481,16 гривень, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах 22831,16 гривень, суми прострочених платежів за комісією 1650,00 гривень, суми заборгованості по штрафам 0,00 гривень. Вказане також підтверджується Довідкою про стан заборгованості ОСОБА_1 за Договором №232420-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2023.

Строк дії Кредитного договору №232420-КС-001 від 11.01.2023 закінчився 03.05.2023.

Судом встановлено, що укладеним між позивачем та відповідачкою Кредитним договором передбачено нарахування комісії, яка є разовою, за надання кредиту, та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів, передбачено, що до загальних витрат включаються включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Аналізуючи умови кредитного договору №232420-КС-001 від 11.01.2023 та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», суд, приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачкою кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а правилами надання споживчого кредиту передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Таким чином, розрахунок прострочених платежів по тілу кредиту, по процентах та по комісії відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи.

Згідно із ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610,612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача, як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в тому числі і в судовому порядку).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

В тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов неподано.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що такі вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідачки, ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором №232420-КС-001 від 11.01.2023 у розмірі гривень.

Крім того, відповідності до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень, розмір якого визначено з урахуванням подачі позову через системі «Електронний суд» та оплата судового збору документально підтверджена платіжною інструкцією №5072 від 28.03.2025.

Керуючись ст.ст.509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 133, 137, 141, 258, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №232420-КС-001 про надання кредиту від 11.01.2023 у розмірі 35481 (тридцять п`ять тисяч чотириста вісімдесять одна) гривня 16 копійок, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту11000 (одинадцять тисяч) гривень; суми прострочених платежів по процентах 22831 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять одна) гривня 16 копійок; суми прострочених платежів за комісією 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати, судовий збір, в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Л. Українки, буд.26, офіс 411, .

Відповідачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк