Номер провадження: 22-ц/813/6859/25
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів:Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смокін Павло Олександрович,

на ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договору удаваним, скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання договору недійсним, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У червня 2025 року ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Ковиршин В.В., звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що ОСОБА_5 є добросовісним власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене майно він набув на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2024 року, серія та номер договору: 98,99, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марчук М.С., за ціною 924 000,00 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі) гривень. Заявник зазначав, що в умовах воєнного стану, зокрема у зв`язку з масованими ракетними обстрілами м. Одеси, виникла реальна загроза руйнування спірного об`єкта нерухомості, що належить відповідачу. Через накладену судом заборону на відчуження зазначеного майна відповідач об`єктивно позбавлений можливості реалізувати або обміняти це майно на інший, еквівалентний об`єкт у більш безпечному регіоні Одеської області або інших областях України. З огляду на потенційну небезпеку фізичного знищення чи значного знецінення спірної нерухомості, а також враховуючи значну вартість майна, вважає, що сума зустрічного забезпечення має бути співмірною вартості придбання цього майна, а саме 924 000 грн. Крім цього представник відповідачів зазначив, що позивачі у своєму позові не надали жодної інформації щодо наявності у них зареєстрованого місця проживання. Також, згідно з довідки Одеської міської ради про зареєстрованих у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 там не зареєстровані, що свідчить про відсутність у позивачів зареєстрованого місця проживання. Ця обставина може ускладнити або унеможливити поновлення порушених прав, оскільки відсутність майна у позивачів знижує ймовірність відшкодування збитків, зокрема у вигляді упущеної вигоди.

З огляду на викладені обставини, просив суд вжити заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом внесення в солідарному порядку на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 924 000 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

Короткий зміст судового рішення

Хаджибейський районний суд м. Одеси ухвалою від 14.07.2025 року клопотання представника відповідачів адвоката Ковиршина В.В. про зустрічне забезпечення позову задовольнив частково. Застосував зустрічне забезпечення позову у справі за позовом а позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договору удаваним, скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання договору недійсним, визнання права власності, шляхом внесення: ОСОБА_1 на депозитний рахунок Хаджибейського районного суду м. Одеси грошові кошти в розмірі 172200 (сто сімдесят дві тисячі двісті) гривень; ОСОБА_2 на депозитний рахунок Хаджибейського районного суду м. Одеси грошові кошти в розмірі 308000 (триста вісім тисяч) гривень; ОСОБА_3 на депозитний рахунок Хаджибейського районного суду м. Одеси грошові кошти в розмірі 308000 (триста вісім тисяч) гривень. Загальна сума зустрічного забезпечення складає 788200 (сімсот вісімдесят вісім тисяч двісті гривень).

Суд першої інстанції виходив із того, що з огляду на ціну позову, відсутність зареєстрованого у позивачів місця проживання, з урахуванням інформації щодо майна належного позивачам, а також їх фінансового стану, суд вважав, що справедливим розміром грошових коштів, в рахунок зустрічного забезпечення позову щодо заборони вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни припинення речових правна нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно(іпотеки, заборони відчуження тощо) стосовно нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , є 788200,00 грн, шляхом внесення на депозитний рахунок суду ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 308000,0 грн; ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 172200 грн, ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 308000 грн протягом 10 календарних днів з дня набрання законної сили цієї ухвали.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смокін П.О., просить ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14.07.2025 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невмотивованість оскаржуваної ухвали.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована поданням відповідної заяви про зустрічне забезпечення після закриття підготовчого провадження, майже через дев`яти місяців після постановлення ухвали про забезпечення позову, що є зловживанням зі сторони відповідача процесуальними правами. При цьому, скаржником зауважено, що заяву про зустрічне забезпечення від 25.06.2025 року подано в інтересах ОСОБА_4 , який не є власником спірної квартири та не несе жодних ризиків щодо знищення такого майна, що, на думку скаржника, проігноровано судом першої інстанції.

Скаржником також зауважено, що в судовому засіданні під час обговорення питання про закриття підготовчого провадження, під час якого був присутнім також ОСОБА_8 , як представник відповідачів, надав пояснення щодо відсутності будь-яких клопотань та заяв, надавши згоду на закриття підготовчого провадження. Разом з тим, в апеляційні скарзі також зауважено щодо помилкових посилань суду першої інстанції в частині наявності реальної загрози у зв`язку із масованими ракетними обстрілами.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.07.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено сторонам по справі їх право на подання до Одеського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги направлялися апеляційним судом за допомогою засобів поштового зв`язку, що підтверджується наявними матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та отримані відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Адвокат Смокін П.О., який діє від імені ОСОБА_1 , копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 30.07.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Представником відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвокатом Ковиршиним В.В., копію апеляційної скарги з додатками отримано 30.07.2025 року та 24.07.2025 року копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримано в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

17.10.2025 року апеляційним судом зареєстровано відзив ОСОБА_5 , від імені якого діє адвокат Ковиршин В.В., на апеляційну скаргу, долучивши при цьому ордер на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що 10.10.2025 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 укладено договір про надання правничої допомоги № 10-10.

У відзиві зазначається, що вжиття заходів зустрічного забезпечення у розумінні ч. 3 ст. 154 ЦПК України є не диспозитивним правом суду, а його обов`язком, зауваживши при цьому, що з огляду на обставини справи, норми чинного законодавства та судової практики, відповідачі мали законне, передбачене положеннями ЦПК України, право на подання клопотання щодо вжиття зустрічного забезпечення, а суд першої інстанції був зобов`язаний вжити відповідні заходи, оскільки для цього існували усі передбачені законом підстави, а невжиття таких заходів порушує баланс процесуальних права сторін та створює реальні ризики заподіяння відповідачам майнової шкоди.

29.10.2025 року апеляційним судом зареєстровано відповідь на відзив наданий ОСОБА_1

30.10.2025 року від ОСОБА_5 , від імені кого діє адвокат Ковиршин В.В., надійшли заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1 .

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 5 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення (ч. 6 ст. 154 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. При оцінці збитків суд має виходити зі своїх дискреційних прав та оціночних суджень і визначати розмір зустрічного забезпечення (розмір можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову)з урахуванням обставин справи. Конструкція статті 154 ЦПК України не передбачає надання доказів вже понесених стороною збитків, а вказує саме на можливі збитки, які можуть бути спричинені вжиттям заходів забезпечення позову.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25.09.2024 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про забезпечення позову. Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни припинення речових прав на нерухоме майно (права власності, користування (оренди, найму тощо) обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо нерухомого майна - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2024 року в оскарженій частині залишено без змін.

26.06.2025 року адвокатом Ковиршиним Віктором Володимировичем подано заяву про зустрічне забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шляхом внесення в солідарному порядку на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 924 000 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

В якості додатків до вказаної заяви долучено ордер на надання правничої допомоги, згідно якого адвокат Ковиршин В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 04-10 від 04.10.2024 року наділений правом на представництво інтересів ОСОБА_5 в Малиновському районному суді м. Одеси. Також представником заявника долучено копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 18.01.2024 року за умовами якого ОСОБА_5 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 . Згідно заяви про повний розрахунок передав грошові кошти ОСОБА_4 в розмірі 924000,0 грн згідно умов укладеного договору купівлі-продажу. Зі змісту даної заяви про зустрічне забезпечення вбачається, що викладені обставини справи та відповідно підстави, якими обґрунтовано необхідність вжиття зустрічного забезпечення позову викладені адвокатом Ковиршиним В.В. в інтересах ОСОБА_9 ,

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги у відповідній частині відхиляються апеляційним судом, оскільки заяву про зустрічне забезпечення позову подано адвокатом Ковиршиним В.В., який діє від імені ОСОБА_5 , згідно долученого до матеріалів справи ордеру, тобто від імені власника спірної квартири АДРЕСА_2 та саме відносно якої Хаджибейським районним судом м. Одеса ухвалою від 25.09.2024 року вжито заходи забезпечення позову.

Разом з тим, слід зауважити, що безпосередньо положеннями ст. 149 ЦПК України, якими визначено підстав забезпечення позову, визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. При цьому, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (ст. 154 ЦЙПК України). Отже положеннями ЦПК України чітко передбачено можливість звернення із відповідними заявами щодо забезпечення позову, в тому числі із заявами про зустрічне забезпечення, зважаючи на ст. 154 ЦПК України, на будь-якій стадії розгляду справи, про що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Відповідно, положеннями ЦПК України не передбачено наявність обмежень щодо стадії на якій сторони справи наділені правом на звернення із відповідними заявами про забезпечення позову та відповідно щодо вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, з огляду на що доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом.

Окрім того, слід зауважити, що ч. 3 ст. 154 ЦПК України містить перелік обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, в тому числі й у випадку якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) зазначено, що відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України.

Судом першої інстанції встановлено та ці обставини не оскаржуються ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з вересня 2023 року зняті з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_2 . Зазначена квартира є предметом позову в даній цивільній справі № 521/15375/24.

Як під час розгляду заяви судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції підтверджень будь-якого іншого зареєстрованого місця проживання позивачів, в тому числі й безпосередньо скаржника ОСОБА_1 , суду надано не було.

Також суд першої зазначив про не встановлення обставин щодо фінансової можливості позивачів у майбутньому відшкодувати збитки понесені відповідачем внаслідок застосованих судом заходів забезпечення їх позову.

Доводи апеляційної скарги щодо посилань суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі на масовані ракетні обстріли та у зв`язку із якими наявність реальної загрози руйнування спірного майна, а також неможливість реалізувати або обміняти таке майно не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими встановленими судом обставинами. Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 15.07.2025 року № 1151, м. Одеса включено до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 зареєстрованого місця проживання на території України не має, врахувавши інформацію щодо майна належного позивачу - скаржнику, а також його фінансового стану, суд першої інстанції правомірно застосував заходи зустрічного забезпечення. Апеляційна скарга не містить доводів щодо розміру зустрічного забезпечення.

Позивачами ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ухвала суду про вжиття зустрічного забезпечення позову не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокатом Ковиршиним В.В., який діє від імені ОСОБА_5 , заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу в розмірі 50000 грн. Колегія суддів зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Апеляційним судом за наслідками перегляду ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року спір по суті не розглядється та не витрішується питання щодо суті позовних вимог.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смокін Павло Олександрович залишити без задоволення.

Ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 14 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов