Справа №937/5784/20
Провадження №6/333/272/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

представника заявника Нестеришина Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), про заміну стягувача у виконавчих листах,-

встановив:

05.09.2025 року адвокат Нестерешин Т.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2021 року у справі №937/5784/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором займу задоволено повністю.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 07.05.2025 року вказане заочне рішення скасовано, прийнято постанову наступного змісту: «Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором займу від 05 квітня 2018 року у розмірі 2 491 000,00 (два мільйони чотириста дев ' яносто одну тисячу) грн., що еквівалентно 100 000 (ста тисячам) доларів США на момент звернення до суду. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% за місяць за користування грошовими коштами за період з 05.04.2018 року по 01.07.20218 року в сумі 216 636,54 грн, що еквівалентно 8 696,77 доларів США на момент звернення до суду».

29.05.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчі листи у справі №937/5784/20.

29.07.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення прав вимоги, за яким ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 усі права вимоги до ОСОБА_3 по договору позики від 05.04.2018 року, в тому числі право вимоги сплати основної заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат, процентів річних та будь-яких інших грошових сум, як наявних станом на дату укладення договору про відступлення прав вимоги, так і тих, що виникнуть після укладення цього договору про відступлення прав вимоги

Ухвалою суду від 24.09.2025 року прийнято вказану заяву до свого провадження та призначено судовий розгляд.

14.10.2025 року до суду, через систему «Електронний суд», від представника ОСОБА_2 адвоката Вініченко В.В. надійшла заява, в якій останній підтвердив відступлення ОСОБА_2 усіх прав вимоги за договором займу від 05.04.2018 року на користь ОСОБА_1 . У зв`язку з цим представник просив задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах №937/5784/20, виданих 29.05.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримав подану заяву про заміну стягувача у виконавчих листах у повному обсязі та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснив, що зазначені виконавчі листи наразі на примусовому виконанні не перебувають.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином. Останній подав до суду письмову заяву, в якій підтримав заяву про заміну стягувача у виконавчих листах та просив розглянути її за відсутності як його самого, так і заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено заочне рішення, згідно якого позов ОСОБА_6 задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача суму боргу за договором займу від 05.04.2018 року у розмірі 2 491 000 грн., що еквівалентно 100 000 доларів США, 3 % річних в сумі 1 636 279,86 грн., що еквівалентно 65 687,67 доларам США, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 510,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_7 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 07.05.2025 року заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.02.2021 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача за договором займу від 05.04.2018 року у розмірі 2 491 000 грн., що еквівалентно 100 000 доларів США, 3 % за місяць користування коштами за період з 05.04.2018 року по 01.07.2018 року в сумі 216 636,54 грн., що еквівалентно 8 696,77 доларів США на момент звернення до суду, та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 510 грн. 00 коп.

Вказана постанова набрала законної сили 07.05.2025 року.

29.05.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було направлено представнику позивача ОСОБА_5 2 виконавчі листи.

29.07.2025 року між ОСОБА_2 (надалі первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі новий кредитор) укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв право вимоги, що належить первісному кредитору, і став кредитором за договором займу від 05.04.2018 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_3 (п. 1.1.) Право вимоги за основним договором вважається набутим новим кредитором у повному обсязі в момент укладення цього Договору (п. 2.2.). Ціна за відступлення права вимоги та строки здійснення оплати будуть визначені сторонами цього договору у відповідній додатковій угоді, яка буде укладена після належного виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором перед новим кредитором (п. 3.1.).

Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження. Конституційний Суд України зазначав, що виконання судового рішення є невідокремним складником права кожного на судовий захист і охоплює визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року у справі № 18-рп/2012).

Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

У частині п`ятій статті 442 ЦПК України також визначено, що правила цієї статті застосовуються у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою.

На відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. (постанова Велика Палата Верховного Суду від 10.09.2025 року у справі № 369/13444/20)

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальних правовідносинах відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідносинах у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Для настання процесуального правонаступництва потрібно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника.

Процесуальне правонаступництво (стаття 55 ЦПК України) є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальних правовідносинах її правонаступником). Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку із вибуттям особи зі спірних матеріальних правовідносин.

У пункті 71 постанови від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок, що наявність не виконаного боржником судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, крім того що змінюється його суб`єктний склад у частині особи кредитора.

У цій постанові також зазначено, що заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, зокрема й до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що за договором відступлення прав вимоги від 29.07.2025 року ОСОБА_2 відступив ОСОБА_1 усі права вимоги до боржника за договором займу від 05.04.2018 року, тобто ОСОБА_3 , в тому числі право вимоги сплати основної заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат, процентів річних та будь-яких інших грошових сум, як наявних станом на дату укладання цього договору, так і тих, що виникнуть після укладення цього договору (п. 1.3. Договору).

Відступлення права вимоги відбулося в момент укладення цього Договору (п. 2.2. Договору).

З огляду на викладене, враховуючи, що заявник має право вимоги за зазначеним вище договором займу, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих 29.05.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі №937/5784/20, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 127, 263, 433 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), про заміну стягувача у виконавчих листах - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у виконавчих листах №937/5784/20, виданих 29.05.2025 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.11.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Р.С.Холод