Справа № 276/1706/25
Провадження по справі №2/276/930/25
11 листопада 2025 року селище Хорошів
Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Бобра Д.О.
секретаря судового засідання Свиридок А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ГРУП», про розірвання договору оренди землі, -
Позивач у позовні заяві вказує, що передача права користування (оренди) належними їй земельними ділянками за вказаними вище договорами купівлі-продажу стала підставою зміни сторони (орендаря) в договорах оренди землі від 01.04.2008 та відповідно додаткових угод до них, а отже і визначення відповідача щодо невиконання обовязків по виплаті заборгованості щодо орендної плати.
Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.10.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету відповідача 02.10.2025, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, що свідчить про відсутність заперечень щодо пред`явленого позову.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку.
«8. Договір оренди укладено строком на 17 років. Після закінчення строку дії договру Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 1 (один) рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про свій намір продовжити дію договору» (а.сп. 11-12).
Також, 10.08.2017 між ОСОБА_2 (спадкоємцем якого є позивач - ОСОБА_1 ) та ПП «ВВ Агро» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2008, відповідно до якої пункти 2 та 8 договору оренди викладено у новій редакції, зокрема:
«8. Договір оренди укладено строком на 17 років. Після закінчення строку дії договру Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 1 (один) рік до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про свій намір продовжити дію договору» (а.сп. 15).
Також судом встановлено, що 02.05.2025 року первинний орендар ПП «ВВ Агро» уклало договір №02/05/25/ВВ купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення з ТОВ «Акріс-Груп», на підставі якого останнє придбало право оренди земельних ділянок згідно з переліком, наведеним в Додатку №1 до цього договору. Загальна площа земельних ділянок складає 502,3 га.
Згідно п.2.1 догоувору №02/05/25/ВВ від 02.05.2025 право користування (оренди) земельних ділянок відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» підлягає державній реєстрації. Право користування (оренди) земельних ділянок виникає у Орендаря-Покупця з моменту державної реєстрації такого права за Орендарем-Покупцем. Передача права користування (оренди) земельних ділянок за цим договором є підставою та водночас має наслідком заміну сторони (орендаря), а саме Орендаря-Продавця на Орендаря-Покупця, який стає новим орендарем земельних ділянок (п.2.3 догоувору №02/05/25/ВВ від 02.05.2025).
01.04.2025 року ТОВ «Акріс-Груп» уклало договір купівлі-продажу права користування (оренди) земельних ділянок сільськогосподарського призначення №ДКП_НЗ_АГ_ГФЛ_ЖТ_4 з ТОВ «Грін Форест Ленд». Земельні ділянки розташовані на території Житомирської області, загальною площею 355,915 га.
Згідно п.2.1 догоувору №ДКП_НЗ_АГ_ГФЛ_ЖТ_4 право користування (оренди) земельних ділянок відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» підлягає державній реєстрації. Право користування (оренди) земельних ділянок виникає у Орендаря-Покупця з моменту державної реєстрації такого права за Орендарем-Покупцем. Передача права користування (оренди) земельних ділянок за цим договором є підставою та водночас має наслідком заміну сторони (орендаря), а сааме Орендаря-Продавця на Орендаря-Покупця, який стає новим орендарем земельних ділянок (п.2.3 догоувору №ДКП_НЗ_АГ_ГФЛ_ЖТ_4).
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно зі ч. 5 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено.
Відповідно ч.5 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством.
Частиною 6 ст. 411 ЦК України передбачено, що у разі відчуження права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб іншій особі до неї переходять усі права та обов`язки землекористувача з дня державної реєстрації переходу права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Суд зазначає, що у спорах, які виникають з договірних відносин, відповідачами мають бути саме сторони договору. У разі зміни сторони у зобов`язанні (наприклад, внаслідок відступлення права вимоги, переведення боргу або, яку цьому випадку, відчуження майнового права) відбувається правонаступництво. Новий носій права (новий орендар) повністю заступає місце попереднього і набуває всього комплексу його прав та обов`язків за договором. Відповідно, саме він стає належною стороною у будь-яких спорах, що стосуються цього договору, включаючи спори про його зміну чи розірвання.
Таким чином, правонаступником прав та обов`язків первісного орендаря ПП «ВВ Агро» та відповідно належним відповідачем у даній справі є ТОВ «Грін Форест Ленд».
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала в постанові від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 травня 2024 року у справі № 491/838/21.
Доводи позивача, наведені у позовній заяві, про те, що обов`язки щодо заборгованості по орендній платі до ТОВ «Грін Форест Ленд» не перейшли, не спростовують встановлені судом обставини щодо заміни кінцевого орендаря на ТОВ «Грін Форест Ленд» та перехід до нього всіх прав і обов`язків усіх попередніх орендарів в силу вимог Закону, а предметом спору є саме розірвання договорів оренди земельних ділянок, а не стягнення заборгованості по виплаті орендної плати, що додатково свідчить про те, що належним відповідачем є ТОВ «Грін Форест Ленд» як сторона договору.
Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом участі у розгляді справи судом та правом, передбаченим ст.51 ЦПК України, щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем чи залучення співвідповідача, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, заявлені до ТОВ «Акріс-Груп», підтримав у повному обсязі.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.
Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, то на підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКРІС-ГРУП», про розірвання договорів оренди земельної ділянки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя Д.О.Бобер