ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 932/4904/20

провадження № 61-7243св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Дніпровська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕН», товариство з обмеженою відповідальністю «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», товариство з обмеженою відповідальністю «БМТ ЕСТЕЙТ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю., Макарова М. О., Пищиди М. М.,від 23 квітня 2025 року, і ухвалив таку постанову.

Короткий зміст заявлених позовних вимог

1. У квітні 2020 року Дніпровська міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «ВЕЗЕН», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А. О., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л., про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання знести самочинно збудовані споруди, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності.

2. Свої вимоги Дніпровська міська рада мотивувала тим, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності є декларація про готовність об`єкта до експлуатації ДП 8 від 26 вересня 2011 року. Державна реєстрація права власності здійснена державним реєстратором приватним нотаріусом Деллаловим А. О. Відповідно до листів Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 27 лютого 2020 року та 19 березня 2020 року відсутні відомості щодо реєстрації зазначеної вище декларації.

3. Позивач вказував, що відповідно до пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються у т. ч.: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна. Оскільки реєстрація декларації про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не здійснювалася, ОСОБА_1 не набув право власності на автозаправний газовий пункт.

4. Дніпровська міська рада вважала, що державному реєстратору було подано підроблену декларацію, яка використана з метою реєстрації права власності на автозаправний газовий пункт, що розташований на земельній ділянці, що належить Дніпровській міській раді та віднесена до земель комунальної власності відповідно до статей 80, 83 ЗК України та статей 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Цивільно-правові угоди, укладені між міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , відсутні. Зазначена ділянка не надавалась під будівництво.

5. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме, право власності на автозаправний газовий пункт по АДРЕСА_1 було зареєстровано за ТОВ «ВЕЗЕН» на підставі договору іпотеки, укладеного між вказаним товариством та ОСОБА_1 14 серпня 2019 року. Відповідно до акту приймання-передачі від 26 грудня 2019 року та протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ «ВЕЗЕН» від 24 грудня 2019 року, вказане товариство передало у власність ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», як внесок до статутного капіталу, а останнє прийняло майно - автозаправний газовий пункт по АДРЕСА_1 . На підставі вказаного акту та протоколу за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» було зареєстровано право власності.

6. Оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на автозаправний газовий пункт, він не мав права передавати у заставу вказане нерухоме майно, а у

ТОВ «ВЕЗЕН» не виникло право власності на це майно, відповідний договір іпотеки, акт приймання-передачі та протокол позачергових загальних зборів є недійсними.

7. З урахуванням зазначеного, Дніпровська міська радапросила:

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний для використання стан, зобов`язавши ОСОБА_1 та ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» знести за власний рахунок самочинно побудованої споруди автозаправного газового пункту, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, площею 3 кв. м;

- припинити право власності на об`єкт нерухомого майна та скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), із закриттям розділу: за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 32709650, що внесений державним реєстратором ПН ДМНО Деллаловим А. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48121288 від 06 серпня 2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «ВЕЗЕН», номер запису про право власності 33666044, що внесений державним реєстратором -

ПН ДМНО Деллаловим А. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49159833 від 15 жовтня 2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» номер запису про право власності 34892946, що внесений державним реєстратором - ПН ДМНО Кохан Г. Л. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50484912 від 26 грудня

2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ», номер запису про право власності 39963675, що внесений державним реєстратором - ПН ДМНО Сисоєнко І. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55980527 від 29 грудня 2020 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року позов задоволено частково.

9. Усунуто Дніпровській міській раді перешкоди в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» привести земельну ділянку у придатний для використання стан та знесено за власний рахунок самочинно побудовані споруди: автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під

В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м.

10. Припинено право власності на об`єкт нерухомого майна та скасовано державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - автозаправний газовий пункт, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), із закриттям розділу: за ОСОБА_1 , номер запису про право власності 32709650, що внесений державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48121288 від 06 серпня 2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «ВЕЗЕН», номер запису про право власності 33666044, що внесений державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49159833 від 15 жовтня 2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», номер запису про право власності 34892946, що внесений державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50484912 від 26 грудня 2019 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ», номер запису про право власності 39963675, що внесений державним реєстратором-приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55980527 від 29 грудня 2020 року (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

11. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 не виступав замовником будівництва автозаправного газового пункту по

АДРЕСА_1 , не замовляв та не отримував дозволу на виконання будівельних робіт № 639/2010-04 від 22 листопада 2010 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 8 від 26 вересня 2011 року. ОСОБА_1 та в подальшому ТОВ «ВЕЗЕН», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» не набули у передбаченому законом порядку права власності на самочинно збудований автозаправний газовий пункт по

АДРЕСА_1 . Таким чином, внаслідок незаконної реєстрації права власності на самовільно збудований автозаправний комплекс по

АДРЕСА_1 було порушено право власності Дніпровської міської ради на земельну ділянку за вказаною адресою, яке підлягає захисту шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» привести земельну ділянку у придатний для використання стан та знести за власний рахунок самочинно побудовані споруди, а також припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачами.

Основний зміст та мотиви постанови суду апеляційної інстанції

12. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТВО «ВЕЗЕН» задоволено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову Дніпровської міської ради відмовлено.

13. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що на підставі іпотечного договору від 14 серпня 2019 року у рахунок забезпечення повернення позики за відповідним договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку ТОВ «ВЕЗЕН» автозаправний газовий пункт, а у подальшому правомірно було зареєстровано право власності на нього. ТОВ «ВЕЗЕН» мало повне право передати нерухоме майно до статутного капіталу ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС». Доводи апеляційної скарги про те, що з боку ТОВ «ВЕЗЕН» не було дій з самовільного захоплення земельної ділянки за спірною адресою, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Державна реєстрація права на спірне нерухоме майно не була скасована, враховуючи відсутність накладення арешту чи інших заборон відчуження на момент вчинення правочину. Сторони договору, керуючись принципом реєстраційного підтвердження володіння вказаним майном, уклали правочин відповідно до норм чинного законодавства.

14. Апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» не є особою яка побудувала спірне нерухоме майно. Зобов`язання ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» привести земельну ділянку у придатний для використання стан та знести за власний рахунок самочинно побудовані споруди по суті означає знесення належного відповідачу на праві власності майна, що є порушенням його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України.

Узагальнені доводи касаційної скарги

15. 05 червня 2025 року Дніпровська міська рада засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року та залишити в силі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року.

16. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій Дніпровська міська рада зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17,

від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, від 07 квітня 2020 року у справі

№ 916/2791/13, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18, від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18, від 18 вересня 2024 року у справі

№ 914/1785/22, у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі

№ 442/302/17, від 24 березня 2021 року у справі № 200/2192/18, від 02 червня 2021 року у справі № 509/11/17, від 09 червня 2021 року у справі № 569/15704/18, від 07 липня 2021 року у справі № 369/5589/19, від 21 липня 2021 року у справі

№ 686/19656/19, від 27 жовтня 2021 року у справі № 202/7377/16, від 22 лютого 2022 року у справі № 203/5561/16, від 14 грудня 2022 року у справі № 204/3027/20, від 14 червня 2023 року у справі № 199/2966/20, від 05 липня 2023 року у справі № 202/5418/20, від 18 вересня 2024 року у справі № 205/3190/20, від 20 листопада 2024 року у справі № 205/3234/20, від 04 грудня 2024 року у справі № 904/16/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. Згідно з доводами касаційної скарги, звертаючись до суду з цим позовом, міська рада посилалася на те, що земельна ділянка ОСОБА_1 чи будь-якій іншій особі не передавалася під будівництво, право власності чи користування на нею також не надавалося. Спірний об`єкт побудований без дозвільних документів, ще й на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. Однак апеляційний суд не дослідив вказаних обставин, неправильно застосував до спірних правовідносин положення частини першої статті 376 ЦК України.

18. Дніпровська міська рада вказує, що відповідачі не є добросовісними набувачами, оскільки право користування земельною ділянкою нікому не передавалося. Право на землю мало існувати у попереднього власника нерухомого майна. Згідно з частиною другою статті 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти.

19. Касаційна скарга містить посилання на те, що реєстрація права власності за ОСОБА_1 , а надалі за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» на автозаправну станцію не виключає право міської ради на захист речових прав на земельну ділянку комунальної власності у порядку, визначеному частиною четвертою статті 376 ЦК України. Апеляційний суд, вдавшись до оцінки правомірності реєстрації права власності на автозаправну станцію, не вирішив спір по суті заявлених позовних вимог щодо звільнення самостійно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення спірної автозаправної станції на підставі частини четвертої статті 376 ЦК України. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує прав інших осіб, таке майно підлягає знесенню.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 932/4904/20.

21. Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2025року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала відзиву (письмові пояснення) на касаційну

22. У поданих поясненнях на касаційну скаргу ТОВ «ВЕЗЕН» посилається на те, що відсутні правові підстави для задоволення касаційної скарги позивача, а оскаржена постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, винесеною з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи позивача, викладені у касаційній скарзі не знайшли жодного свого підтвердження. Зазначає, що станом на час видачі дозволу на виконання будівельних робіт № 639/2010-04 від 22 листопада 2010 року Єдиного реєстру ще не існувало, що і обґрунтовує відсутність у цьому реєстрі такого документу. Зазначені обставини та факти спростовують доводи позивача про те, що дозвіл на виконання будівельних робіт був відсутній. Окрім того, реєстрація декларацій про готовність об`єктів до експлуатації - це обов`язок державних органів. Встановлені у справі обставини свідчать про те, що рішення про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно було прийнято на підставі належних документів, право власності на нерухоме майно виникло і було зареєстровано за ОСОБА_1 законно. Це свідчить про те, що нерухоме майно не є самочинним будівництвом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23. 02 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А. О. за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 32709650, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48121288 від 06 серпня 2019 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

24. Підставою для реєстрації права власності зазначено дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер 639/2010-04, виданий 22 листопада 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, та декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер

ДП 8 від 26 вересня 2011 року, видана цією ж інспекцією.

25. 14 серпня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А. О. за реєстровим № 289 посвідчено договір іпотеки між ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕЗЕН», згідно з яким у рахунок забезпечення повернення позики за договором позики ОСОБА_1 було передано в іпотеку ТОВ «ВЕЗЕН» автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

26. На підставі вказаного договору, 11 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А. О. зареєстровано припинення права власності на автозаправний газовий пункт за ОСОБА_1 та в цей же день право власності на автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за

ТОВ «ВЕЗЕН» (запис про право власності 33666044, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49159833 від 15 жовтня

2019 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

27. Відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВЕЗЕН», оформленого протоколом № 24/12 від 24 грудня 2019 року, про участь

ТОВ «ВЕЗЕН» у заснуванні ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», а також складеного на підставі цього рішення 26 грудня 2019 року акту приймання-передачі,

ТОВ «ВЕЗЕН» внесло майновий вклад до статутного капіталу ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» нерухомим майном - автозаправним газовим пунктом по АДРЕСА_1 .

28. На підставі протоколу № 24/12 від 24 грудня 2019 року, рішення засновника від 24 грудня 2019 року та акту приймання-передачі від 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г. Л. за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» зареєстровано право власності на автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 34892946, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50484912 від 26 грудня 2019 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

29. 24 грудня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І. В. на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, яке вносить учасник до статутного капіталу ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» від 24 грудня 2020 року, право власності на автозаправний газовий пункт, а саме: літ. А - операторська, літ. Б під В - резервуар, літ. Г під В - газова колонка, літ. В - навіс, літ. Д - убиральня, І - мостіння, загальною площею 3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» (запис про право власності 39963675, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55980527 від 29 грудня 2020 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

30. 19 червня 2020 року Індустріальним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000189 за частиною третьою статті 190 КК України, відомості за яким було внесені до ЄРДР за фактом використання невідомими особами анкетних даних іншої особи, отримання шляхом обману у приватного нотаріуса Юрченка Л. Л. дублікату договору дарування об`єкту незавершеного будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , а також подальшого укладання договору купівлі-продажу вказаної нерухомості з ОСОБА_2 та заволодіння грошовими коштами останньої.

31. Постановою прокурора від 19 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та в цей же день допитано в якості потерпілого.

32. Будучи допитаним в якості потерпілого, ОСОБА_1 зазначив, що ніякого відношення до реєстрації суб`єктів господарювання, приватних підприємств, ТОВ або інших на території України він не мав та не має. В своєму житті користувався тільки одним паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 06 січня 1998 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області. За життя володів лише об`єктами нерухомості за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , та об`єктом незавершеного будівництва за адресою:

АДРЕСА_5 . Відповідно до наданої представником ОСОБА_1 копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , останній видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 06 січня 1998 року. Згідно з відміткою у паспорті, місцем реєстрації останнього з 10 липня 2008 року є адреса: АДРЕСА_6 .

34. Згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , він виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 08 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем реєстрації останнього з 20 липня 2012 року зазначено АДРЕСА_7 , а з 27 червня 2017 року - кв. АДРЕСА_8 .

35. Індустріальним РВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014, в рамках якого було призначено та проведено судову технічну експертизу, згідно з висновком якої від 20 листопада 2020 року встановлено факт підробки паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 08 серпня 2020 року, зокрема, шляхом склеювання аркушів бланку паспорту з аркушів та фрагментів аркушів різних паспортів; видалення нумерації сторінок; підробки перфорації серійного номеру; заміни фотокарток.

36. У подальшому в рамках кримінального провадження № 0000014 ряду осіб було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 358 КК України, у тому числі щодо підробки та використання підробленого паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на ім`я останнього, а також складено обвинувальний акт, який на теперішній час розглядається судом.

37. Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ДП 8, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 26 вересня 2011 року, цей документ виданий на автозаправний газовий пункт за адресою: АДРЕСА_1 , замовник - ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 08 серпня 2002 року, ІНН НОМЕР_3 , кв.

АДРЕСА_9 . У дозволі на виконання будівельних робіт № 639/2010-04 від 22 листопада 2010 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області зазначено, що його видано ОСОБА_1 , кв. АДРЕСА_8 , ІПН НОМЕР_3 .

39. Відповідно до договору іпотеки від 14 серпня 2019 року, цей договір укладено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_8 . Паспортні дані іпотекодавця не зазначено.

40. Відповідно до нотаріальної посвідченої заяви від 08 жовтня 2019 року за реєстровим № 370, вона складена від імені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 . Паспортні дані заявника не зазначено.

41. Відповідно до листів Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 27 лютого 2020 року та 19 березня 2020 року, за даними реєстру відомості щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації ДП 8 від 26 вересня 2011 року відсутні.

42. Згідно з листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 14 квітня 2020 року, цивільно-правові угоди між міською радою та ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , не реєструвалися.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

43. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

44. Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

45. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

46. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

47. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

48. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

49. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 373 ЦК України).

50. Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

51. Право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України).

52. Відповідно до статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

53. Згідно з частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені тав інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності,в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

54. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

55. Згідно з частинами першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

56. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

57. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України).

58. Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ «Землі України» ЗК України), і такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.

59. Так само є нормативно регламентованим право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України).

60. Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.

61. За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

62. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

63. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

64. Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).

65. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

66. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

67. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

68. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього.

69. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів в юридичному складі, необхідному для виникнення права власності на нерухоме майно, але самостійного значення як підстава виникнення права власності не має.

70. Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.

71. Формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

72. Отже, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

73. Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові

від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (провадження № 12-115гс19).

74. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

75. За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

76. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

77. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

78. Судами попередніх інстанцій встановлено, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації ДП 8 від 26 вересня 2011 року (будівництво автозаправного газового пункту) не була зареєстрована у передбаченому законом порядку.

79. Між Дніпровською міською радою та ОСОБА_1 не укладалися договори щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . У приватну власність ця земельна ділянка не передавалася. Адреса - АДРЕСА_1 , жодному об`єкту нерухомості на території м. Дніпра не присвоювалась.

80. У рамках кримінального провадження № 0000014 декільком особам повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 358 КК України, у тому числі щодо підробки та використання підробленого паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , а також РНОКПП НОМЕР_3 на ім`я останнього, складено обвинувальний акт, який перебуває на розгляді у суді.

81. При вирішенні спору суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач ОСОБА_1 не виступав замовником будівництва автозаправного газового пункту по АДРЕСА_1 , не замовляв та не отримував дозволу на виконання будівельних робіт № 639/2010-04 від 22 листопада

2010 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер

ДП 8, не укладав договору іпотеки від 14 серпня 2019 року, не подавав нотаріальну посвідчену заяву від 08 жовтня 2019 року за реєстровим № 370. Вказані документи було замовлено, складено та отримано іншою особою, з використанням підроблених паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 та РНОКПП НОМЕР_3 на його ім`я.

82. Таким чином, слід погодитися з судом першої інстанції про те, що автозаправний газовий пункт є таким, що збудований самочинно невстановленими особами, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, дозвіл на будівництво та декларація про готовність об`єкту до експлуатації були на нього не видавалися і не реєструвалися.

83. У подальшому на підставі підроблених документів від імені ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки від 14 серпня 2019 року, який є нікчемним правочином в силу положень статті 228 ЦК України, як такий, що спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою.

84. Отже, нежитлове приміщення (автозаправний газовий пункт) на

АДРЕСА_1 у розумінні положень статті 376 ЦК України є самочинно збудованим об`єктом.

85. Подальша реєстрація за ТОВ «ВЕЗЕН», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», а надалі - ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» права власності на автозаправний газовий пункт, розташований за адресою на АДРЕСА_1 , не спростовує той факт, що цей об`єкт є самочинно збудованим, та не виключає захисту права власності на земельну ділянку комунальної власності у порядку, визначеному частиною четвертою статті 376 ЦК України.

86. Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 199/2966/20 (провадження № 61-20404св21), від 05 липня 2023 року у справі № 202/5418/20 (провадження № 61-4179св22),

від 20 листопада 2024 року у справі № 205/3234/20 (провадження

№ 61-10057св23), від 29 січня 2025 року у справі № 205/2916/20 (провадження

№ 61-2946св24).

87. Скасовуючи правильне по суті рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції на вказане належної уваги не звернув, вдався лише до оцінки фактів державної реєстрації права власності ОСОБА_1 , ТОВ «ВЕЗЕН», ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» та ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ» на автозаправний газовий пункт та можливого порушення прав на мирне володіння майном внаслідок його знесення указаних відповідачів, зокрема ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ», яке рішення суду першої інстанції не оскаржувало.

88. Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши, що спірне нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, яка не передавалася у власність чи користування ОСОБА_1 , а також іншим відповідачам під будівництво автозаправного газового пункту, право власності чи користування цією земельною ділянкою за ним не оформлювалося, обґрунтовано вважав, що спірне нерухоме майно є самочинно збудованим, а тому особа, яка діяла на підставі підробних документів як ОСОБА_1 , не мала права на укладення договору іпотеки з ТОВ «ВЕЗЕН».

89. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для знесення самочинно збудованого майна з метою захисту права Дніпровської міської ради на користування й розпорядження земельною ділянкою.

90. Право органу місцевого самоврядування, який діє в інтересах територіальної громади, вимагати звільнення земельної ділянки, розташованої у центральній частині міста, від самочинно збудованих будівель автозаправного газового пункту з огляду на доведену незаконність і безпідставність набуття відповідачами права власності на спірне нерухоме майно становить пропорційне втручання у право власності останнього набувача (ТОВ «БМТ ЕСТЕЙТ») з дотриманням рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка зазнала такого втручання.

91. Встановлені у справі обставини свідчать про відсутність порушення справедливого балансу інтересів територіальної громади, як власника земельної ділянки, та останнього набувача, який рішення суду першої інстанції не оскаржував, а захід втручання у право володіння шляхом повернення земельної ділянки у попередній стан, що існував до самочинного будівництва, є пропорційним меті належного розподілу земельних ділянок, дотримання правил будівництва, захисту права власності на земельну ділянку.

92. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту. Суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті.

93. За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

94. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

95. Враховуючи, що касаційна скарга підлягає до задоволення, а також те, що рішення суду першої інстанції було оскаржене в апеляційному порядку ТОВ «ВЕЗЕН», витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягають компенсації Дніпровській міській раді за рахунок цього товариства.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської радизадовольнити.

2. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року скасувати.

3. РішенняКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2023 року залишити в силі.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕН» (код 34561594) на користь Дніпровської міської ради (код 26510514) витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович