Справа № 303/2268/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інтереси якого представляє ОСОБА_6 про поділ майна в натурі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інтереси якого представляє ОСОБА_6 про поділ майна в натурі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 . 09.10.2009 року її мати ОСОБА_8 здійснила особисте заповітне розпорядження, видала заповіт, відповідно до якого все її майно заповіла їй. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_8 .. У позивача був рідний брат ОСОБА_9 , який 1/4 частки у спадщині за заповітом, успадкував в порядку ст.1241 ЦК України. ІНФОРМАЦІЯ_3 її брат помер. Її брата ОСОБА_9 перебував у шлюбі з ОСОБА_10 , який в подальшому був розірваний. Від шлюбу у її брата ОСОБА_9 народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже спадкоємцями після смерті її брата є його діти. Позивач 13.02.2024 року подала до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Н.В. заяву про прийняття спадщини. Після смерті її рідного брата ОСОБА_9 , його син ОСОБА_3 почав здійснювати позивачу перешкоди у користуванні 3/4 частки у житловому будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Зауважує, що ОСОБА_3 не будучи власником станом на день подання позовної заяви 1/4 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 та маючи фактичний доступ може вчиняти дії щодо будівництва чи реконструкції такого, що в свою чергу може завдати їй майнової шкоди її майну. У зв`язку з чим, просить суд виділити їй ОСОБА_1 в натурі належні їй 3/4 частки житлового будинку під номером АДРЕСА_1 .

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2024 року (головуючий суддя Монич В.О.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

13.05.2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Пархоменко М.В. надійшов відзив, у якому він зазначив, що ОСОБА_3 не є ні власником ні співвласником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не може бути відповідачем у даній справі. Про прийняття спадщини на даний час не звертався. Оскільки спадкування є правом, а не обов`язком, а спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , то після спливу, визначеного законом строку прийняття спадщини, можливо сама позивач і стане власником всього домоволодіння про виділ в натурі частки якого вона звернулася до суду.

Ухвалою суду від 15.01.2025 року призначено судову будівельно-технічку та оціночно - будівельно експертизу. Провадження по справі зупинено.

14.04.2025 року до суду надійшов висновок експерта №249 від 12.03.2025 року.

15.04.2025 року провадження у справі відновлено.

16.06.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 37/01.2-01 від 16.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл усіх судових справ, що перебувають на розгляді судді Монича В.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року цивільна справа передана на розгляд судді Курах Л.В.

Ухвалою суду від 26.06.2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інтереси якого представляє ОСОБА_6 про поділ майна в натурі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, представник відповідачів ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, просив врахувати поданий ним відзив.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 13.03.2011 року, вбачається, що ОСОБА_12 після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_13 , змінила прізвище на ОСОБА_14 (а.с.10).

Відповідно до заповіту від 09.10.2009 року ОСОБА_8 все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №295121256 від 18.01.2022 року, ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину (а.с.17).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.18).

13.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_9 (а.с.19).

17.01.2024 року ОСОБА_6 , як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся її неповнолітнього сина ОСОБА_9 , який залишив заповіт, яким заповів 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 (а.с.58).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №8 від 27.07.2024 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірвали шлюб (а.с.98-99).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 27.07.2024 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.100-102).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 27.07.2024 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.103-105).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №66304009 від 07.09.2021 року спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_8 є ОСОБА_9 , який успадкував 1/4 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.170).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №78598461 від 03.10.2024 року спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_9 є ОСОБА_5 , який успадкував 1/4 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.179).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №249 від 12 березня 2025 року:

- ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_1 складає 1253512 гривень;

- відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва поділити житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до належних часток 3/4 частки та 1/4 технічно неможливо.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частиною третьою статті 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Результат аналізу правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 та у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2025 року у справі № 363/3902/13-ц.

У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Визначальним для виділу частки будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Натомість у даній справі позивач не надав докази, що право власності на земельну ділянку оформлено. У свою чергу, виділ у добровільному або судовому порядку можливий лише за умови, якщо співвласники оформили право власності або право користування на земельну ділянку під будинком. Без документів на землю виділ часток неможливий.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експерта поділити житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до належних часток 3/4 частки та 1/4 технічно неможливо.

Суд звертає увагу, що спірне майно як житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності лише двом співвласникам, у зв`язку з чим позовні вимоги про виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до переконання щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог, так як виділення в натурі частини житлового будинку технічно не є можливим, позивачка не надала належних та допустимих доказів технічної можливості виділу частки будинку в натурі, яка їй належить, не заявила клопотання про проведення додаткової або повторної судової експертизи у зв`язку з неповним чи необґрунтованим висновком експерта, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстав для стягнення судових витрат по справі, суд також не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 76-83, 88, 141, 263-265, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інтереси якого представляє ОСОБА_6 про поділ майна в натурі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідачі: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 );

ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Законний представник відповідача ОСОБА_5 : ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 );

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 : ОСОБА_11 ( АДРЕСА_4 ).

Головуюча Л.В.Курах