Справа № 285/3954/25
провадження у справі № 2/0285/1864/25
10 листопада 2025 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Сташків Т. Г.,
за секретаря судового засідання Матвіюк Т. М.,
сторони по справі: представник позивача Гедзь О. В., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (далі - ТОВ «Фінпром маркет») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
21.07.2025 ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту № 8494875 у розмірі 31 635,00 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
В обґрунтування позову зазначають, що 29.12.2024 між ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 8494875 у електронній формі. Отримавши кредтині кошти остання своїх зобов`язань не виконала і тому утворилась заборгованість в розмірі 31 635,00 грн. Позивач ТОВ «Фінпром маркет» відповідно до договору факторингу набув права вимоги за кредитним договором № 8494875 від 29.12.2024, однак відповідач у добровільному порядку заборгованості не погасила. З метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду.
25.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 25.07.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ "Перший український міжнародний банк" щодо належності відповідачу платіжної картки та проведення нею фінансових операцій.
Сторони в судові засідання 12.08.2025, 15.10.2025 та 10.11.2025 не з`явилися.
Оскільки відповідач не повідомила про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подала відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Так як усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (відповідач згідно з положеннями пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України), представник позивача просила розглянути справу без її участі, наполягала на задоволенні позову, суд згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
27.01.2025, 30.01.2025, 03.02.2025, 07.02.2025, 18.02.2025, 21.02.2025, 25.02.2025, 01.03.2025, 08.03.2025, 16.03.2025, 19.03.2025 за ініціативою позичальника було укладено Додаткові угоди до Договору позики №8494875 за умовами якого сторони продовжили строк кредитування до 22.03.2025 та узгодили розмір денної відсоткової ставки у розмірі 1 % (а. с. 28-48).
Первинний договір та додаткові угоди підписані ОСОБА_1 із використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором із використанням мобільного телефону НОМЕР_2 . Також відповідач ознайомлена шляхом проставлення електронного підпису з додатком № 1 до договору, де визначено загальну вартість кредиту для споживача як за основним договором, так і за додатковими угодами.
Відповідно до копії платіжної інструкції від 29.12.2025 та довідки, виданої ТОВ "ФК "Фінекспрес" від 25.06.2025, на виконання умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного з ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" на користь ОСОБА_2 на карту № НОМЕР_1 29.12.2024 товариством перераховано кошти у сумі 18 500,00 грн (а. с. 11, 51).
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "Перший український міжнародний банк" повідомили, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітована банківська картка № НОМЕР_4 , а також згідно з випискою з вказаного рахунку 29.12.2024 на вказану картку здійснено переказ коштів у розмірі 18 500,00 грн (а. с. 91-97).
Згідно із розрахунком заборгованості, наданому ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», за період з 29.12.2024 до 26.06.2025 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість за договором № 8494875 в розмірі 31 635,00 грн, з яких: 18 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2035,00 грн за відсотками, 1850,00 грн заборгованість за комісією, 9250,00 грн заборгованість за несплаченими відсотками за понадстрокове користування (а. с. 18).
Також згідно із розрахунком заборгованості, наданому ТОВ "Фінпром маркет", за період з 25.06.2025 до 14.07.2025 за ОСОБА_1 нарахована заборгованість за договором № 8494875 в розмірі 31 635,00 грн (а. с. 7).
Також 26.06.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено Договір факторингу № 26/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром маркет» приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 625 ЦК України.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору № 8494875 від 29.12.2024 між первісним кредитором та ОСОБА_1 у електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору: розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, розмір комісії, строк дії договору, тощо. Зміна умов договору відбувалася шляхом підписання додаткових угод зі сторін обох учасників угоди.
Позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором, що підтверджується копіями Договору факторингу № 26/06/2025 від 26.06.2025; Акту прийому-передачі реєстру боржників від 26.06.2025 та витяг з реєстру боржників; платіжних доручень про сплату ТОВ «Фінпром маркет» коштів на користь ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання договору факторингу від 26.06.2025.
Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 8494875 від 29.12.2024 підтверджується наданим розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (а. с. 18).
Суд звертає увагу, що у вказаному розрахунку враховано часткову оплату відповідачем своїх зобов`язань та відсотки за користування кредитом нараховувались до 22.03.2025 року включно, тобто у межах дії строку кредитування, комісія нарахована відповідно до п. 2.2.4 договору про надання коштів у кредит, тому обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення 18 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 2035,00 грн за відсотками, 1850,00 грн за комісією.
Одночасно судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 9250,00 грн заборгованості за несплаченими відсотками за понадстрокове користування.
По-перше, нарахування відсотків поза межами дії строку кредитного договору не відповідає вимогам закону, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд (постанова ВП ВС від 25.05.2021 у справі 149/1499/18, постанова ВП ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).
По-друге, пункт договору № 8494875 від 29.12.2024 про нарахування відсотків у розмірі 5% у день у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) за своєю правовою природою не є відсотками, як платою за користування кредитними коштами, а є забезпеченням виконання зобов`язання, тобто неустойкою (штрафом, пенею)(Глава 49 Цивільного кодексу України).
А нарахування заборгованості та пенею та штрафами у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України.
Тому вимоги позивача за договором № 8494875 від 29.12.2024 підлягають частковому задоволенню у розмірі 22 385,00 грн, з яких 18 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2035,00 грн за відсотками, 1850,00 грн заборгованість за комісією.
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» у розмірі 70,76 %, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет»» заборгованість за кредитним договором № 8494875 від 29.12.2024 у розмірі 22 385,00 грн, яка складається з 18 500,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 2035,00 грн заборгованості за відсотками та 1850,00 грн заборгованості за комісією.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1714,10 грн та 2 476,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного тексту рішення 13 листопада 2025 року.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Т. Г. Сташків