Справа №760/4584/25 4-с/760/68/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ІндустріалБанк», Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просить зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що належить йому, накладений 30 вересня 2010 року на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 06 серпня 2010 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 старшим державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Донець В. В. (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 10311166).

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості щодо обтяження № 10311166, тип обтяження: арешт нерухомого майна; зареєстровано: 30 вересня 2010 року; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, виконавче провадження № НОМЕР_2, 06 серпня 2010 року, Баглійський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, старший державний виконавець Донець В. В.; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_1 , обтяжувач: Баглійський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.

Листом Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було повідомлено, що 30 червня 2011 року виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року завершене на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 1999 року). Повторно до примусового виконання виконавчий лист № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року не пред`являвся.

Таким чином, у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 було накладено арешт на майно боржника та заборону на його відчуження постановою державного виконавця від 06 серпня 2010, який діє і по теперішній час, незважаючи на те, що виконавче провадження № НОМЕР_2 завершено ще 30 червня 2011 року.

Зазначає, що в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 державним виконавцем не вирішувалось питання про зняття арешту з майна боржника.

Крім того, виконавчий лист № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року після його повернення повторно не пред`являвся до виконання у встановлений, діючим на той час, Законом строк. Враховуючи, що виконавчий лист було повернуто 30 червня 2011 року, повторно його пред`явити до виконання стягувач міг у строк до 30 червня 2012 року, однак таким правом не скористався.

Також, скаржник зауважив, що Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є правонаступником прав та обов`язків Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції. Крім того, у зв`язку з реорганізацією Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ІндустріалБанк», правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на теперішній час є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ІндустріалБанк».

Враховуючи викладені обставини, вважає, що збереження вищевказаного арешту за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право на його мирне володіння майном, а не зняття арешту за наведених обставин у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, для захисту та відновлення його порушених прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2025 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 лютого 2025 року вказану скаргу залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 10 березня 2025 року скаржником надано до суду докази, що підтверджують правонаступництво Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ІндустріалБанк» прав та обов`язків ПАБ «АБ «Експрекс-Банк».

11 березня 2025 року ухвалою суду прийнято скаргу до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак матеріали скарги містять заяву його представника, в якій він просив розглядати справу у його відсутність та зазначив, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «ІндустріалБанк» явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість слухання справи у відсутність учасників справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суд установив, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 412109880 від 07 лютого 2025 року наявний арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Донець В. В. від 06 серпня 2010 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

17 лютого 2025 року листом за вих. № 06/28.5-34/11862 в.о. начальника відділу Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Одеса) Агеєвої Вікторії було надано відповідь на адвокатський запит представника скаржника, в якій повідомлено, що згідно з перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень та його спецрозділу встановлено, що на виконанні у відповідному Відділі в період з 18 березня 2010 року по 30 червня 2011 року перебувало виконавче провадження за № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку «Експрес-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 8 138,09 грн, судового збору в розмірі 81,38 грн, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250 грн.

Крім того, указано, що у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі постанови державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Донець В. В. від 06 серпня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 30 вересня 2010 року зареєстровано обтяження у вигляду арешту нерухомого майна, а саме, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначено, що 30 червня 2011 року указане провадження завершено на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 1999 року). Повторно до примусового виконання виконавчий лист № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва, станом на 17 лютого 2025 року до Відділу не пред`являвся.

Водночас, було повідомлено, що надати більш вичерпну інформацію щодо вищевказаного виконавчого провадження та здійснити пошук інформації на паперових носіях немає можливості у зв`язку з тим, що останні знищені у відповідності до чинного законодавства.

Крім того, судом установлено, що 14 грудня 2017 року Правління Національного банку України прийняло рішення № 796-рш «Про виключення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» із Державного реєстру банків у зв`язку з його реорганізацією шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІндустріалБанк».

07 березня 2018 року Національний банк України погодив статут Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІндустріалБанк» у новій редакції у зв`язку з його реорганізацією зі збільшенням розміру статутного капіталу унаслідок проведення процедури реорганізації АБ «Експрес-Банк», шляхом приєднання до АКБ «ІндустріалБанк».

Згідно з пунктом 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІндустріалБанк» (нова редакція), погодженого 07 березня 2018 року Національним банком України, банк є правонаступником щодо всього майна, прав і обов`язків Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Експрес-Банк».

Тож, звертаючись до суду з указаною скаргою ОСОБА_1 посилається на те, що після повернення виконавчого документу він повторно не пред`являвся до виконання протягом строку, встановленого законодавством, строк його пред`явлення вже сплив, а тому перебування майна заявника під арештом за відсутності на те правових підстав, порушує його права та інтереси.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначений правовий висновок Верховного суду визначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року № 813/1341/15. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 24 травня 2021 року по справі №712/12136/18.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю, визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня.

Так, судом установлено, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 було повернуто виконавчий документ стягувачу, останній повторно його не пред`являв до виконання протягом 14 років з моменту його повернення, тобто строк, визначений законодавством для пред`явлення виконавчого документа до виконання вже сплив, відомостей про його поновлення в матеріалах справи не міститься, та відкриті виконавчі провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за виконавчим листом № 2-4061/09 від 16 лютого 2010 року - відсутні.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Ураховуючи наведене, скаргу необхідно задовольнити.

З огляду на викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 15, 16, 18, 317, 321, 391 ЦК України, статтями 260, 354, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Південний відділ державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений 30 вересня 2010 року на підставі постанови старшого державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Донець В. В. від 06 серпня 2010 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 10311166.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. М. Ішуніна