УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 496/2160/19

провадження № 61-14139зно25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Лілії Миколаївни, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Л. М., на постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, подання уточненої касаційної скарги, в якій належно сформулювати процесуальну вимогу, сплати судового збору.

У жовтні 2025 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року, а саме уточнена касаційна скарга, в якій ОСОБА_1 просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, додано докази надсилання скарги іншим учасникам справи та сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Л. М., на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2025 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Л. М., про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за нововиявленими обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2020 року в справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19) зазначено, що: «ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року в справі

№ 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20) вказано, що: «перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими вказані рішення місцевих судів було змінено або ухвалено нове рішення.

При цьому, ухвалами, якими закінчено розгляд справи і які можуть бути предметом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, є:

ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду;

ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Разом із тим, інші ухвали судів не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, оскільки не відносяться до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 127/2-н-439/09, від 06 березня 2020 року в справі № 1121/1717/12-ц.

Верховний Суд не є судом, який у цій справі ухвалював своє судове рішення, а при касаційному перегляді повернув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2025 року, не змінюючи та не скасовуючи вказані судові рішення.

Отже, ухвала Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року, відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, не є рішенням, постановою або ухвалою суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили та можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Л. М.,про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року не підлягає розгляду Верховним Судом, тому у її прийнятті слід відмовити та повернути заявнику.

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Торган Лілії Миколаївни, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара