Провадження № 2-др/344/65/25
12 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Татарінової О.А.,
секретаря Кондратів Х.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення боргу, -
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення боргу.
20 жовтня 2025 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення по справі додаткового рішення, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000 гривень.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив заяву задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі слід ухвалити додаткове рішення з наступних підстав.
Ч.8. ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить визнати причину пропуску строку подання доказів розміру витрат на правничу допомогу, які ОСОБА_1 повинен понести у зв`язку з розглядом справи, поважною і поновити зазначений строк. Заяву обґрунтовує тим, що він не зміг подати докази на підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу через те, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України і ця обставина завадила підписати акт приймання виконаних робіт (послуг) вчасно, та подати докази розміру таких витрат. Акт приймання виконаних робіт (послуг) був підписаний між адвокатом та позивачем ОСОБА_1 18 жовтня 2025 року.
Приймаючи до уваги обставини, викладені представником позивача на обґрунтування підстав для поновлення пропущеного строку звернення, суд вважає що такі слід визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та поновити такий строк представнику позивача.
Так, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення суми боргу 139 500 гривень, збитки у вигляді інфляційних втрат у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання щодо повернення боргу в розмірі 47 454,04 гривень та проценти від простроченої суми боргу в розмірі 12 555,00 гривень.
09.09.2025 року представником позивача подано до суду заяву, відповідно до якої зазначив, що має намір подати протягом 5 днів після ухвалення судом рішення докази для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, які ОСОБА_1 повинен сплатити у зв`язку з розглядом справи, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2024 року між Адвокатом Лесюком В.М. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги.
Відповідно до п.1.1. Договору клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту у цивільній справі про повернення коштів, сплачених ТОВ «ВЕЗЕМ ШИПІНГ» (надалі - «справа»). Статус Клієнта у провадженні позивач.
Розділом 4 Договору передбачено, що гонораром є винагорода Адвоката за здійснення захисту прав та інтересів Клієнта. Вона являє собою вартість наданої правової допомоги, узгодженої Сторонами при укладенні цього Договору або в окремому додатку до цього Договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом результату, якого бажає Клієнт. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору. У випадку дострокового розірвання цього Договору з ініціативи Клієнта, Адвокат не повертає раніше отриманий від Клієнта гонорар та відшкодовані фактичні витрати, зроблені у зв`язку з виконанням цього Договору.
Додатком до договору про надання правової допомоги від 02.08.2024 року, укладеного 09.08.2024 року між адвокатом Лесюком В.М. та ОСОБА_1 , визначена вартість послуг з надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 02.08.2024 р. (надалі - «Договір») визначається на основі вартості робіт, виконаних Адвокатом відповідно до переліку робіт, наведених в п. 2 цього Додатку, зокрема: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень (незалежно від кількості консультацій та роз`яснень або об`єму наданої правової інформації) вартість 1 000,00 грн.; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах вартістю 1 000,00 грн.; вивчення та аналіз наданих Клієнтом матеріалів вартістю 2 000,00 грн.; складання позовної заяви вартістю 8 000,00 грн.; представництво інтересів в суді незалежно від кількості та тривалості судових засідань та (чи) їх відкладень (перерв) вартістю 6 000,00 грн. Загальна вартість послуг: 18 000 грн.
18.10.2025 року між адвокатом Лесюком В.М. та ОСОБА_1 підписано Акт приймання виконаних робіт (послуг) відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 02.08.2024 року.
Згідно зазначеного акту адвокат виконав наступні роботи (послуги): надано правову інформації, консультацій та роз`яснень вартість 1 000,00 грн.; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах вартістю 1 000,00 грн.; вивчення та аналіз наданих Клієнтом матеріалів вартістю 2 000,00 грн.; складання позовної заяви вартістю 8 000,00 грн.; представництво інтересів в суді вартістю 6 000,00 грн. Загальна вартість послуг: 18 000 грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
Схожі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу відповідають обсягу наданої адвокатом правової допомоги.
Враховуючи, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» про стягнення боргу задоволено, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн.
Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.А. Татарінова