Справа № 358/1715/25 Провадження № 2-о/358/123/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі :

головуючої судді Романенко К.С.,

за участю секретаря судового засідання Шпак К.М.,

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Богуслав цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Орло Юлія Вікторівна, заінтересована особа: Богуславська міська рада Київської області про встановлення факту належності заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності заповіту, посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 02 листопада 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-542, посилаючись на те що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .

За життя, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що 1/3 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт посвідчено державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 02 листопада 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-542.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно за заповітом.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв, як це передбачено cт.1269 ЦК України, так як у встановлений законом шестимісячний строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори №02-31/565 від 29.08.2025 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті невірно вказано рік народження спадкоємця, замість «1990» зазначено «1991».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу йому необхідно для отримання спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заповіту посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 02 листопада 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-542.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Його представник, адвокат Орло Ю.В. подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі. Заяву про встановлення факту належності заповіту, підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Богуславської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився. Направив до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис №75.

Згідно із заповітом, посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори від 02 листопада 2022 року, який зареєстровано в реєстрі за №1-542, ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1/3 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори Київської області №02-31/565 від 29.08.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку, який розташований у АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в заповіті невірно вказано рік народження спадкоємця, замість «1990» зазначено «1991».

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом РАГС Богуславського райвиконкому Київської області від 14 лютого 1990 року, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у графі «Батько» зазначено « ОСОБА_2 ».

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що необхідно звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частиною 1 ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Окрім того, наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 522/904/16-ц та від 3 липня 2019 р. у справі № 725/2412/15-ц).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 помер, це виключає позасудову можливість виправити дату народження спадкоємця ОСОБА_1 у заповіті посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 02 листопада 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-542.

З огляду на надані заявником документи у їх сукупності та враховуючи, що заінтересована особа не заперечувала проти визнання факту належності заповіту заявнику, у суду не виникає сумнівів в тому, що цей заповіт належить ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності заповіту ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, і іншим шляхом встановити цей факт неможливо.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 259, 293 294 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заповіту посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. від 02 листопада 2022 року, зареєстрованого у реєстрі за №1-542.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя К. С. Романенко