Справа № 494/811/25
Провадження № 2/496/2509/25
11 листопада 2025 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Шаньшиної М.В.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 723,39 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Позов обґрунтовує тим, що 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс». 26.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_2 укладено договір про надання фінансового кредиту № 737302. Відповідно до індивідуальної частини договору № 737302 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 737302 від 26.03.2019 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 20 440,20 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 12.04.2018 року укладено додаткову угоду №25 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №25 від 12.04.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 737302 від 26.03.2019 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту № 737302 від 26.03.2019 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 737302 від 26.03.2019 року у загальному розмірі 30 723,39 грн., яка складається з: суми заборгованості 20 440,20 грн., суми інфляційних втрат 8 441,89 грн., суми 3% річних 1 841,30 грн.; а також стягнути з відповідача судові витрати.
Позивач у судове засідання не прибув, в прохальній частині позовної заяви просив слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах. Проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статей 11,13,14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що 26.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 737302. Відповідно до індивідуальної частини договору № 737302 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн., що підтверджується копією індивідуальної частини даного договору, довідки про ідентифікацію позичальника. В договорі сторони погодили умови щодо сплати позичальником відсотків за користування кредитними коштами, а також сплати штрафів за порушення умов договору.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 12.04.2018 року укладено додаткову угоду №25 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №25 від 12.04.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_2 за договором про надання фінансового кредиту № 737302 від 26.03.2019 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»), що підтверджується копією даного договору, копією додаткової угоди №5 до нього та копією реєстру прав вимоги №25 від 12.04.2018 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості, загальна сума заборгованості відповідача складає 30 723,39 грн., з яких: сума боргу за договором 20 440,20 грн; інфляційні витрати 8 441,89 грн., штрафні санкції 1 841,30 грн.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що позикодавцем за договором кредиту свої зобов`язання виконано в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за позикою, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за ним. Таким чином, у порушення умов договору відповідач зобов`язання за ним не виконав.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із договору № 33 від 22 березня 2024 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклала угоду з адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» про надання правничої допомоги. Із додаткової угоди до договору № 33 про надання правничої допомоги від 22 березня 2024 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» уклала додаткову угоду з адвокатським бюро «Анастасії Міньковської». Вартість послуг адвоката А.В. Міньковської складає 5 000 гривень, які відповідно до Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 серпня 2025 року, ТОВ «Він Фінанс» сплатило адвокату А.В. Міньковській за договором № 33 від 22 березня 2024 року..Керуючись ст.ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 626, 628, 526, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - задовольнити.
- 20 440,20 грн. сума заборгованості;
- 8 441,89 грн. сума інфляційних витрат;
- 1 841,30 грн. сума 3% річних.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: М. В. Шаньшина