Справа №949/2227/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Ковташа Василя Даниловича (ордер на надання правничої допомоги серії ВК №1191759 від 01 жовтня 2025 року) звернувся до суду з позовом до відповідача Дубровицької міської ради та просить визначити йому для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Позовні вимоги представником позивача мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є рідною бабусею позивача.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,45 га, яка розташована на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №051385.

Дана земельна ділянка належала бабусі ОСОБА_2 після смерті її мами ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВО №686498.

24 листопада 2015 року ОСОБА_2 написала заповіт, який посвідчений секретарем Мочулищенської сільської ради Заєць О.О., згідно якого на випадок своєї смерті розпорядилася все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом померлої, про такий заповіт не знав, оскільки зареєстрований за іншою адресою та проживав окремо від неї, а бабуся не повідомляла про наявність заповіту.

У березні 2025 року позивач приїхав до будинку, в якому проживала бабуся та вирішив там прибрати, так як в будинку після смерті бабусі ніхто не проживав та не навідувався. Під час прибирання будинку позивачем, було виявлено папку з документами, де був і заповіт написаний за життя ОСОБА_2 та державний акт на право власності на земельну ділянку, про наявність якої йому теж не було відомо.

Одразу після того як позивачем було знайдено документи, він звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук В.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, а саме на земельну ділянку.

На підставі заяви позивача приватним нотаріусом Гайдук В.О. було заведено спадкову справу №20/2025 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене свідчить про те, що раніше ніхто не звертався з такою заявою та спадщину не приймав, відповідне повідомлення позивачу не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивача.

06 червня 2025 року приватним нотаріусом Гайдук В.О. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі у зв`язку з тим, що він пропустив 6-місячний строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини та йому було роз`яснено про право на звернення до суду з позовом про надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Проте, до початку розгляду справи від представника позивача - адвоката Ковташа В.Д. через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача Дубровицької міської ради у судове засідання не з`явився. Згідно заяви міського голови Микульського Б.М., останній просить справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 24 листопада 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт та на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем всього свого майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі на все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний заповіт власноручно підписано ОСОБА_2 та посвідчено секретарем Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області Заєць О.О. (а.с.12 звор.бік).

Відповідно до ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області 08 грудня 2018 року (а.с.7 звор.бік).

Як визначено ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли ОСОБА_2 померла.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №051385 від 17 грудня 2004 року вбачається, що за життя ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 2,45 га, яка розташована на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.15).

Вказану земельну ділянку померла ОСОБА_2 набула у власність після смерті своєї матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2004 року (а.с.10).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №80607864, виданого 26 березня 2025 року приватним нотаріусом Гайдук В.О. (а.с.13 звор.бік) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі 73854318 та номером у нотаріуса 20/2025 за заявою ОСОБА_1 .

Зазначена інформація свідчить про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори будь-які особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення позивачу не надсилалося та не розміщувалася в пресі інформація про наявність заповіту на користь позивача.

Так, за загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Як вбачається з довідки №226, виданої 25 березня 2025 року виконавчим комітетом Дубровицької міської ради (а.с.11 звор.бік) померла ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, з Витягу з Реєстру територіальної громади №2023/009093922 від 07 листопада 2023 року (а.с.6) встановлено, що місце реєстрації ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_2 .

Тому, зважаючи на ту обставину, що спадкоємець на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, то приватним нотаріусом Гайдук В.О. роз`яснено позивачу про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про що надав письмову відповідь №64/02-14 від 06 червня 2025 року (а.с.14).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №133/1880/18, провадження № 61-12000св19 вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з п.п. 2.2 п. 2 та 3.2 п. 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку, зроблений у Постанові Верховного суду від 28 жовтня 2019 по справі № 761/42165/17-ц, провадження № 61-49121св18.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

З огляду на зазначене вище, встановивши, що позивач ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК Україн,и є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити додатковий строк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.