Справа № 738/1432/25
№ провадження 2/738/477/2025
Рішення

іменем України

12 листопада 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

01 липня 2025 до Менського районного суду Чернігівської області через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надійшла позовна заява ТОВ «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 18 липня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 139073257 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 6 100,00 грн, строком на 30 днів із сплатою відсотків. 05 листопада 2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № МВ-ТП/7. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 19 731,51 грн. Позивач, посилаючись на статті 514, 525-526, 530, 610-611, 625, 1050, 1054 ЦК України, статті 4, 15, 84, 133-134, 137, 141, 175 ЦПК України, просить: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 731,51 грн; судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, був викликаний в судове засідання через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Суд встановив, що 18 липня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 139073257 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, ОСОБА_1 наданий кредит у розмірі 6 100,00 грн, строком на 30 днів із сплатою відсотків (арк. с. 19-34).

Також відповідач підписав паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 139073257 від 18 липня 2024 року (арк. с. 17-19).

Згідно із заявою на отримання грошових коштів в кредит від 18 липня 2024 року, ОСОБА_1 зазначає фінансовий номер телефону - НОМЕР_1 , номер картки - НОМЕР_2 (арк. с. 17).

Згідно із платіжним дорученням (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача, 18 липня 2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснив переказ грошових коштів згідно кредитного договору № 139073257 від 18 липня 2024 року на рахунок ОСОБА_1 5168-74хх-хххх-9538 у сумі 6 100,00 грн (арк. с. 35).

Згідно з листом та випискою за договором АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 ; 18 липня 2024 року на картку № НОМЕР_2 зараховані грошові кошти в сумі 6 100,00 грн (арк. с. 109-110).

Згідно із Розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 139073257 від 18 липня 2024 року станом на 05 листопада 2024 року у розмірі 15 279,08 грн (арк. с. 14-15).

05 листопада 2024 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № МВ-ТП/7. За умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобовязався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором (арк. с. 9-11).

Відповідно до Реєстру прав вимог від 05 листопада 2024 року, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 139073257 в сумі 15 279,08 грн, що складається з 6 099,50 грн заборгованості за основною сумою боргу, 6 129,83 грн заборгованості за відсотками, 3 049,75 грн заборгованості по іншим нарахуванням (арк. с. 12-13).

Згідно із Розрахунком заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Таліон Плюс» за договором № 139073257 від 18 липня 2024 року станом на 26 січня 2025 року має непогашену заборгованість у розмірі 19 731,51 грн, що складається з 6 099,50 грн заборгованості за основною сумою боргу, 13 632,01 грн заборгованості за відсотками (арк. с. 15-16).

05 листопада 2025 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надіслало на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги (арк. с. 36).

27 січня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» надіслало на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення про дострокове розірвання договору (арк. с. 36 зворотна сторона).

Адвокат Колінько А. надіслана на адресу відповідача ОСОБА_1 досудову вимогу (арк. с. 37).

Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору позики.

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За нормою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин першої, третьої статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд встановив, що 18 липня 2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений Договір кредитної лінії № 139073257 в електронній формі шляхом надсилання позикодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит та не сплатив відсотки за користування кредитом.

У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 139073257 від 18 липня 2024 року у розмірі 19 731,51 грн, що складається з 6 099,50 грн заборгованості за основною сумою боргу, 13 632,01 грн заборгованості за відсотками.

При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані: Ордер на надання правничої допомоги серії СВ № 1116266 від 02 грудня 2024 року; Договір про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року; Додаткову угоду № 965 від 30 грудня 2024 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 02 грудня 2024 року; Акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року; платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 1864 від 30 грудня 2024 року (арк. с. 38-44).

Суд дійшов висновку, що обсяг та розмір наданих адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» послуг та виконаних робіт є обґрунтованими, оскільки у повній мірі узгоджується з матеріалами справи, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 263 265 ЦПК Укpаїни, суд

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» 19 731,51 грн заборгованості за договором кредитної лінії № 139073257 від 18 липня 2024 року, яка складається з: 6 099,50 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 13 632,01 грн - заборгованості за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» 2 422,400 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та 5 000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», місцезнаходження місто Чернігів, вулиця Жабонського, 13, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39700642.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.Я. Парфененко