Справа № 381/5842/23
Головуючий у суді першої інстанції: Козак І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2025 року, ухвалене у м. Києві у складі судді Козак І.А., повний текст якого складено 10 липня 2025 року, у справі № 381/5842/23 за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що АТ «Універсал Банк» запустило проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 23 липня 2020 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 10 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору належним чином обов`язки перед банком не виконала і має заборгованість, яка станом на 12 листопада 2023 року становить 12 213,58 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту. З урахуванням викладеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2025 рокув задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Македон О.А., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк», подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» задовольнити. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг в рамках проекту monobank, а також процедуру погодження споживачем Умов і правил обслуговування рахунків. Зазначає, що підписавши анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірники в мобільному додатку. В п. 3 анкети-заяви визначено пільговий період на кредит 62 дні та відсоткову ставку у разі виходу з пільгового кредиту 3,2% на місяць. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та доступні для ознайомлення. Також, відповідачка не оспорювала укладення нею кредитного договору із АТ «Універсал Банк» та не спростовувала наданих АТ «Універсал Банк» розрахунків заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 23 липня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці наданий кредит у розмірі 10 000,00 грн., з видачею їй платіжної картки НОМЕР_1 .

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 листопада 2023 року становить 12 213,58 грн., яка складає заборгованість по тілу кредиту.

АТ «Універсал Банк» порушило питання про стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк». Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» не доведено належними та допустимим доказами надання відповідачці кредиту та наявності у неї заборгованості.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 23 липня 2020 року з ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 10 000,00 грн., з наданням їй платіжної картки НОМЕР_1 .

До позовної заяви АТ «Універсал Банк» додано розрахунок заборгованості за договором, копію анкети-заяви відповідачки до договору про надання банківських послуг, Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, роздруківку Таблиці «Чорна картка monobank», Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank, копію паспорта відповідачки та її картки платника податків.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявності та розміру заборгованості.

АТ «Універсал Банк» не надано суду належних та допустимих доказів фактичного надання ОСОБА_1 кредитної картки, відкриття на її ім`я відповідного рахунку.

Позивачем не було надано суду першої інстанції виписки з рахунку ОСОБА_1 , з якої можна було б встановити надання відповідачці кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування нею карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості.

Такої виписки по рахунку не було долучено представником АТ «Універсал Банк» і до апеляційної скарги.

Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом надання відповідачці кредиту та наявності у неї заборгованості, оскільки такий розрахунок був складений самим позивачем.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк».

Доводи апеляційної скарги представника АТ «Універсал Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга представника АТ «Універсал Банк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2025 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Македона Олександра Андрійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді