Справа № 201/8157/25
Провадження№2/932/3220/25
У Х В А Л А

12 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Цитульського В.І.

за участю секретаря судового засідання Підопригори Р.А.

представника позивачів ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2 , Солов`я В.О.

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , Шевченківський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про встановлення батьківства.

Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Зокрема вказує про те, що матеріально-правові вимоги про визнання батьківства позивачів вирішувалися у справі №201/6713/21.

У судовому засіданні представники відповідача просили задовільнити клопотання.

Представник позивачів просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки предмет та підстави обох справ є відмінними.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши клопотання, суд дійшов такого висновку.

За приписами п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №761/7978/15-ц (провадження №14-58цс18)).

У справі №201/6713/21 розглядалися позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , яка діє також як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину про визнання батьківства, виключення відомостей про батька ОСОБА_9 з актових записів про народження, визнання права власності в порядку спадкування.

Підстави позову зводилися до не підписання ОСОБА_9 заяв про визнання батьківства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (запис про батька було вчинено на підставі ст.135 СК України).

І хоча в межах справи №201/6713/21 відповідачка заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також подавала відповідні докази (які оцінені судом), відповідного позову в межах справи №201/6713/21 заявлено не було.

Відтак вбачається, що предмет та підстави даної справи та справи №201/6713/21 є різними, що вказує на відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача.

З огляду на наведене, суд

постановив:

Відмовити у задавлені клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі,

Ухвала набирає законної сили з моменту їх проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Цитульський