Справа № 587/4187/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Вортоломей І. Г., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О. М., представника позивача Шабатіна Д. Є., розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бурбика Тамара Анатоліївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шабатін Д. Є. звернувся до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Про дату, час та місце його смерті позивачу стало відомо не одразу, оскільки за життя останній вів бродяжницький спосіб життя, зловживав спиртними напоями, не мав ні дружини, ні дітей, через що позивач з ним фактично не спілкувався, померлий навіть не мав мобільного телефону. Після смерті батьків позивач та померлий успадкували земельні паї у рівних частках. Приблизно в червні 2025 року позивачу зателефонував орендар ОСОБА_3 , який орендує як його пай, так і пай померлого, і повідомив, що ОСОБА_2 помер та сплив термін оренди ділянки, яка належала братові. Свідоцтво про смерть брата позивач отримав в липні 2025 року. Інших родичів не залишилось. На момент смерті спадкодавцю як батьківський спадок на праві спільної часткової власності в рівних частках належало 10 земельних ділянок в межах земель Нижньосироватської сільської ради. Померлим заповіт складений не був. Позивач, як єдиний брат померлого, належить до спадкоємців другої черги і є єдиним спадкоємцем померлого за законом. Для отримання спадщини позивач не міг у встановлений строк звернутись до нотаріуса, оскільки одразу не знав про смерть брата, бо ніхто його про це не повідомив. Поважними причинами пропуску вказаного строку зазначає відсутність інформації про смерть брата, який вів незадовільний спосіб життя, активні військові дії і пов`язане з цим постійне перебування у стресовій ситуації. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті брата ОСОБА_2

02 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Шабатін Д. Є. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бурбика Т. А. в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти задоволення позову не має.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 123, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 4).

15 серпня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із усною заявою до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бурбики Т. А. із заявою на отримання спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщини після смерті його брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але йому було відмовлено у прийнятті спадщини та роз`яснено, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 3).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась та свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №82381623 від 01 вересня 2025 року (а.с. 7).

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі в складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Причиною пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що йому було невідомо про смерть брата, з яким він тривалий час не підтримував стосунки та не мав можливості дізнатися про його смерть у встановлений законом строк та активні бойові дії на території України. Разом з тим, обставини, на які посилається позивач, такими не є.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та у постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц, від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 30 січня 2020 року в справі № 487/2375/18, від 07 грудня 2022 року в справі № 399/570/21,від 20 вересня 2023 року у справі № 638/16540/20, від 07 травня 2025 року в справі № 760/18418/23, від 24 червня 2025 року у справі № 674/2073/23.

У постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 Верховний Суд дійшов висновку, що необізнаність спадкоємця про факт смерті не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Таким чином, необізнаність про смерть спадкодавця не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та, а також у постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 03 березня 2021 року у справі № 145/148/20, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18.

Щодо причин поважності пропуску строку на прийняття спадщини у зв`язку із введенням на території України військового стану, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Вказаний пункт Постанови було виключено на підставі Постанови КМУ № 469 від 09 травня 2023 року.

Представник позивача у позовній заяві вказує зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , з цього слідує, що фактично позивач проживав на території України, зокрема в с. Н. Сироватка, Сумського району Сумської області, яка згідно з переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (зі змінами та доповненнями), не відноситься до території, на якій ведуться або велися активні бойові дії, по Сумській області працюють автобусні сполучення, працюють державні установи, нотаріальні контори, приватні нотаріуси. Також, представник позивача в позовній заяві не конкретизує, які ускладнення виникли для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини. Відсутність інформації про смерть брата, окреме проживання із спадкодавцем та не підтримання зв`язків з померлим не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. Причини, які б завадили позивачу звернутися із заявою про прийняття спадщини, відсутні, і в ході розгляду справи не здобуті.

Суд також враховує, що з моменту відкриття спадщини (09 січня 2023 року) пройшов значний часовий проміжок (майже один рік сім місяців) до звернення позивача до приватного нотаріуса щодо оформлення спадщини (15 серпня 2025 року), а також звернення з позовною заявою до суду (01 вересня 2025 року).

Отже, суд дійшов висновку що об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для звернення до будь-якої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого не було. Будь-яких доказів поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач суду не надав.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судові витрати на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бурбика Тамара Анатоліївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Г. Вортоломей