РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Масло С.П.

за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Близнюки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в якій просить: 1) визнати ОСОБА_3 таким, що не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) визнати ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:104, розміром 4,8812 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його двоюрідний брат ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 жовтня 2017 року серії НМІ 444297, ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0104, площею 4,8812 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Після смерті ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 було вчасно подано заяву про прийняття спадщини за законом до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області. 27 лютого 2024 року, державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, посилаючись на те, що спадкоємцем до майна померлого є син спадкодавця ОСОБА_3 , згідно із заповітом, посвідченим Острівщинською сільською радою Близнюківського району Харківської області, 01 лютого 2018 року за реєстровим № 2, який спадщину прийняв, так як разом мешкав із спадкодавцем на час відкриття спадщини (відповідно до довідки, виданої Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області від 21 листопада 2023 року за №22-17/173). Проте, згідно довідки № 22-27/163 від 27 серпня 2024 року, виданою Острівщинським старостинським округом Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даною адресою фактично з 2014 року не проживав. ОСОБА_4 був інвалідом і потребував сторонньої допомоги. Позивач зазначає, що він купував продукти харчування, ліки, возив у лікарню, допомагав по господарству. Заповіт ОСОБА_4 склав на ім`я сина ОСОБА_3 , який взагалі з ними ніколи не проживав. З 2014 року він проживає в Росії. Таким чином, позивач зазначає, що встановлення факту не проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини після ОСОБА_4 має юридичне значення, тому що дозволяє позивачу прийняти спадщину за законом та одержати свідоцтво про право на спадщину за законом.

06 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

28 листопада 2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4

20 березня 2025 року залучено у якості співвідповідача по справі Близнюківську селищну раду Лозівського району Харківської області.

29 травня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 11 листопада 2023 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та довідкою № 22-27/162 від 27 серпня 2024 року, виданою Острівщинським старостинським округом Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 жовтня 2017 року серії НМІ 444297, ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0104, площею 4,8812 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , яке видано 16 липня 1961 року, батьками зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 , яке видано 19 серпня 1971 року, батьками зазначено: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_8 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 7 від 10 вересня 2024 року, зазначено, що до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 мала прізвище « ОСОБА_9 », а після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_10 ».

Згідно архівної довідки № 01-44/277 від 13.02.2024 вказано, що в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану районних відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по Дунінській сільській раді Близнюківського району Харківської області за 1937 рік є запис від 10 вересня 1937 року (реєстраційний номер 32) про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 « ОСОБА_11 » (так у документі), батько якої, « ОСОБА_12 » (так у документі), 25 років, мати - « ОСОБА_13 » (так у документі) 24 років, за національністю - українці.

Згідно архівної довідки № 01-44/276 від 13.02.2024 вказано, що в архівному фонді Бюро записів актів громадянського стану районних відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по Дунінській сільській раді Близнюківського району Харківської області за 1934 рік є запис від 01 жовтня 1934 року (реєстраційний номер 18) про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 « ОСОБА_14 » (так у документі), батько якого, « ОСОБА_15 » (так у документі), 22 років, мати - « ОСОБА_13 » (так у документі) ІНФОРМАЦІЯ_6 , за національністю - українці.

Таким чином, ОСОБА_5 , який є батьком померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , яка є матір`ю ОСОБА_1 є рідними братом та сестрою. Тоді як ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є двоюрідними братами.

Після смерті ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини за законом до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області.

27 лютого 2024 року, державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, посилаючись на те, що спадкоємцем до майна померлого є син спадкодавця ОСОБА_3 , згідно із заповітом, посвідченим Острівщинською сільською радою Близнюківського району Харківської області 01 лютого 2018 року за реєстровим № 2, який спадщину прийняв, так як разом мешкав із спадкодавцем на час відкриття спадщини (відповідно до довідки, виданої Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області від 21 листопада 2023 року за №22-17/173).

Згідно довідки № 22-27/163 від 27 серпня 2024 року, виданою Острівщинським старостинським округом Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даною адресою фактично з 2014 року не проживав.

Згідно довідки Острівщинського старостинського округу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, ОСОБА_1 поховав за власний рахунок ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається зі спадкової справи №7/2024 заведеної Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області, 18 січня 2024 року після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернувся його двоюрідний брат ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини. Однак, 27 лютого 2024 року, державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Крім того, в матеріалах спадкової справи знаходиться заповіт від 01 лютого 2018 р., згідно якого ОСОБА_4 заповів сину ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Острівщинської сільської ради в розмірі 4,88 га.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , у судовому засіданні пояснили, що вони жили по сусідству з ОСОБА_4 . ОСОБА_19 доглядав за ОСОБА_4 . Син ОСОБА_4 - ОСОБА_3 з ним не проживав з 2014 року. З 2014 він проживає в Росії.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

У встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або відмову від її прийняття відповідач ОСОБА_3 не звертався. Спадкову справу заведено на підставі заяви про прийняття спадщини позивача ОСОБА_1 .

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований за місцем фактичного проживання спадкодавця за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас згідно довідки № 22-27/163 від 27 серпня 2024 року, виданою Острівщинським старостинським округом Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даною адресою фактично з 2014 року не проживав. Вказані обставини також були підтверджені показаннями свідків.

Отже, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте не проживав за вказаною адресою, що також було підтверджено показами свідків, а сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому ОСОБА_3 як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті батька, а отже, не набув права на спадкове майно.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори за місцем проживання (реєстрації) спадкодавця та не відмовлявся від її прийняття, тому він має право на спадкування за законом.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:104, розміром 4,8812 га.

Щодо позовних вимог про визнання ОСОБА_3 таким, що не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання ОСОБА_3 таким, що не прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України, передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України, позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.

Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Предметом позову ОСОБА_1 визначив вимоги про встановлення факту непроживання ОСОБА_3 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після смерті батька.

Отже, предметом заявлених вимог є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою належного оформлення ОСОБА_1 спадщини після смерті брата.

Однак, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач фактично намагається довести те, що лише він є спадкоємцем за законом після смерті двоюрідного брата.

Ураховуючи викладене, заявлені в цій справі позовні вимоги про встановлення факту непроживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, не відповідають належному способу захисту, це є обставинами, які підлягають доказуванню та встановленню у мотивувальній частині рішення. При цьому, позивач однією з позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом обрав належний спосіб захисту, і ця вимога була задоволена судом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у цій частині позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, у зв`язку із застосуванням позивачем способу захисту, який не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:104, розміром 4,8812 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території колишньої Острівщинської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 13.11.2025 р.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт НОМЕР_4 РНОКПП НОМЕР_5 АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Близнюківська селищна рада Лозівського району Харківської області (, 64801, Україна, Лозівський р-н, Харківська обл., селище Близнюки, вулиця Незалежності, будинок 39).

Суддя С.П. Масло