Справа 688/3786/25
№ 2/688/1585/25
Рішення

Іменем України

20 листопада 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань Кулеші Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні, в залі судових засідань у м. Шепетівці Хмельницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ВІН ФІНАНС») через систему «Електронний суд» звернулося до суду та просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №74692 від 06.02.2018 у розмірі 20324,84 грн, що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту 3500 грн, заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 1575 грн, суми боргу за пенею та штрафами 9555 грн, суми інфляційних витрат 3395,86 грн, суми 3% річних 1398,98 грн, а також просило стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Позов мотивований тим, що 06.02.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту (індивідуальна частина) №74692, в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який було підписано шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором А500759.

ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору, перерахувавши на рахунок відповідачки кошти в розмірі 3500 грн, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору.

12.04.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (ТОВ «Він Фінанс) уклали договір факторингу № 1 та додаткову угоду №2 до цього договору від 12.04.2018, за якими ТОВ «Авентус Україна» відступило права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Відповідно до п.2.2. договору факторингу №1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладання сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не змінює попередній. 18.06.2018 уклали додаткову угоду №2 та підписали реєстр прав вимоги до ряду боржників, в тому числі до відповідачки ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 74692 від 06.02.2018, яке перейшло до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»)

25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» згідно протоколу № 1706 змінене найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Представник позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, у позовній заяві просив про розгляд справи без участі представника позивача.

Доводи та заперечення відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Вітюк С.В. подав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог в сумі 4287,50 грн, тобто в межах отриманої в кредит суми 3500 грн та нарахованих відсотків, в межах 25 днів строку користування кредитом, в сумі 787,50 грн. В решті позовних вимог просив відмовити, справу розглядати за його відсутності та відсутності відповідачки.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

18.08.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, до якого долучив докази направлення позовної заяви з додатками відповідачці.

19.08.2025 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.09.2025. За клопотанням представника відповідачки розгляд справи відкладався на 30.09.2025, 27.10.2025, 11.11.2025.

11.11.2025 сторони не з`явилися. Суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення.

Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Суд встановив, що 06.02.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту (індивідуальна частина договору) № 74692, в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який підписаний електронним підписом позичальника -одноразовим ідентифікатором А500759.

Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та надав відповідачці грошові кошти в сумі в сумі 3500 грн, строком на 25 днів. Сторони погодили фіксовану процентну ставку за користування кредитом 0,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328,50% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту.

Відповідно до п.п.1.3., 1.3.1. кредитного договору, сукупна вартість кредиту складає 122,50% від суми кредиту (у процентному виразі) або 4287,50 грн (у грошовому виразі), проценти (відсотки) за користування кредитом 22,50 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 787,50 грн (у грошовому виразі).

Згідно п.1.4. кредитного договору, строк дії договору 25 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 25 днів.

Кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта (п.1.5.1 кредитного договору).

Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400 (чотириста) гривень 00 копійок, строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладання додаткового договору не потребується) (п.1.6. кредитного договору).

Відповідно до Додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту №74692 від 06.02.2018 (Графік розрахунків), дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів не пізніше 03.03.2018 року, сума кредиту 3500,00 грн, сума нарахованих процентів 787,50 грн. Разом до оплати 4287,50 грн.

Отже, кредитодавець ТОВ «Авентус Україна»» та позичальник ОСОБА_1 погодили істотні умови Кредитного договору: розмір кредиту, строк та умови кредитування, дату повернення суми кредиту, процентів та комісії, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, порядок повернення кредиту.

У разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язання за договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2. цього договору процентна ставка за користування кредитом менша 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплатити товариству процент за користування кредитом у розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору. При цьому клієнт розуміє та надає згоду товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору.

12.04.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» уклали договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» за плату на умовах, визначених цим договором.

18.06.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» уклали додаткову угоду № 2 до вищевказаного договору факторингу, якою сторони погодили викласти п. 3.1.1 і п. 3.1.2 в новій редакції, залишивши інші положення договору без змін.

У відповідності до п. 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в день підписання ними відвідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

На виконання вищевказаних умов договору факторингу 18.06.2018 ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підписали Реєстр прав вимог №3, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступлене ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги, зокрема до боржника за кредитним договором № 74692.

Згідно довідки № 84/25-АГ, від 03.04.2025 ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Він Фінанс» (до зміни найменування - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») провело розрахунки за відступлення права вимоги до позичальників ТОВ «Авентус Україна» на підстав вищевказаного договору факторингу з усіма додатковими угодами до нього.

25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» згідно протоколу № 1706 змінено найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС».

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: індивідуальною частиною договору №74692 про надання фінансового кредиту від 06.02.2018, додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №74692 від 06.02.2018,розрахкнком заборгованості, копією наказу про перейменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» від 25.07.2024, копією договору факторингу №1 від 12.04.2018, копією додаткової угоди №2 договору факторингу №1 від 12.04.2018 року, формою Реєстру прав вимог Реєстр прав вимог №3, довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 , та іншими доказами.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Мотиви та висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статі 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Отже, позивач довів укладення між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою кредитного договору в електронній формі, що підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вищевказаними договором, надавши кредит відповідачці ОСОБА_1 .

За умовами договору сторони погодили суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягли згоди щодо істотних умов кредитних договорів. Такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Суд встановив, що відповідачка свої зобов`язання у строки, передбачені договором №74692, щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитами не виконала, внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість.

Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги до відповідачки. Позивач довів факт передачі права вимоги до відповідачки відповідно до договору факторингу, а тому позивач є належною стороною.

Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним Договором №74692 від 06.02.2018 у розмірі 20324,84 грн, що складається із суми заборгованості по тілу кредиту 3500 грн, заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 1575 грн, суми боргу за пенею та штрафами 9555 грн, суми інфляційних витрат 3395,86 грн, суми 3% річних 1398,98 грн,

Докази повернення відповідачкою отриманої суми кредиту за договором №74692від 06.02.2018 у розмірі 3500 грн матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту 3500 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню

Щодо нарахування суми боргу за процентами в сумі 1575 грн.

Згідно п.1.4. кредитного договору, кредит надається строком на 25 днів. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, у разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язання за договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2. цього договору процентна ставка за користування кредитом менша 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, клієнт зобов`язаний сплатити товариству процент за користування кредитом у розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору. При цьому клієнт розуміє та надає згоду товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору. Отже, заборгованість за процентами в сумі 1575 грн (3500грн х1,8%х25 днів) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачки інфляційних втрат в розмірі 3395,86 грн, 3 % річних в розмірі 1398,98 грн, суми боргу за штрафами та пенею в розмірі 9555 грн, підлягають задоволенню, оскільки ці суми нараховані до 23.02.2022, тобто до запровадження в Україні воєнного стану.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №74692 від 06.02.2018 у розмірі 20324,84 грн, що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту 3500 грн, заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 1575 грн, суми боргу за пенею та штрафами 9555 грн, суми інфляційних витрат 3395,86 грн, суми 3% річних 1398,98 грн,

Щодо заяви позивача про поновлення строку позовної давності для подання позову.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч. 1, 2ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3ст. 264 ЦК України).

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України: У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Крім того, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із позовом.

Отже позовна заява подана в межах строку позовної давності.

Розподіл судових витрат.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 1211,20 грн (2422,40грн/2), решта судового збору в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач просить стягнути з відповідачки понесені витрати на правову допомогу.

Суд встановив, що 22.03.2024 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської» в особі адвоката Міньковської Анастасії Володимирівни уклали договір про надання правової допомоги №33. Також, в матеріалах справи міститься акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 12.08.2025 на суму 5000грн, детальний опис робіт, додаткова угода до договору №33 від 22.03.2025 про надання правової допомоги. Проте, згідно п.7.2 договору, він укладений строком до 14.02.2025, позовна заява подана поза межами строку дії договору, доказів надання послуг в межах строку дії договору суду не надано. А тому у суду відсутні підстави для їх відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №74692 від 06.02.2018 у розмірі 20324 (двадцять тисяч триста двадцять чотири) гривні 84копійки, що складається з: суми заборгованості по тілу кредиту 3500 грн, заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом 1575 грн, суми боргу за пенею та штрафами 9555 грн, суми інфляційних витрат 3395,86 грн, суми 3% річних 1398,98 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20копійок.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» з державного бюджету 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову на рахунок Казначейства України (отримувач ГУК у Хмел.обл/Шепетів.мтг/22030101, р/р UA0022777, код 37971775) в ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» згідно платіжної інструкції № 74692 від 25.07.2025.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8; код ЄДРПОУ 38750239;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 19.11.2025.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК