Справа № 749/1492/25
Номер провадження 2/749/530/25
11 листопада 2025 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №749/1492/25 за ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення безпідставно отриманих коштів,
Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», у якому просить стягнути з останнього безпідставно отримані грошові кошти в сумі 5815,46 грн.
17.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Михніцького Г.Ю. надійшов відзив на позов, у якому просить залишити позовні вимоги без задоволення. Аргументуючи тим, що позивач не надав доказів того, що відповідач отримав від нього на свій рахунок будь-які кошти, надані позивачем документи не містять інформації куди ті кошти надійшли і чи взагалі їх отримав відповідач. Заперечує безпідставність набуття коштів, оскільки цільове призначення їх є погашення заборгованості по Кредитному договору.
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, у позові просили справу розглянути без їх участі.
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення засідання, явку уповноваженого представника не забезпечив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши подані сторонами заяви по суті спору, письмові докази по справі, вважає за необхідне зазначити, що судом були встановлені такі фактичні обставини, яким відповідають цивільні відносини, які регулюються ст. 1212 ЦК України.
Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання і 02.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №64693543).
При відслідковуванні у Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером ВП № 64693543 та прізвищем позивача судом було виявлено, що за цим виконавчим провадження стягувачем є Акціонерне товариство «Сенс Банк» (ЄДПОУ 23494714), боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно довідки №129698 від 22.08.2025 під час примусового виконання виконавчого напису №3278 з ОСОБА_1 було стягнуто 6640,80 грн., з них:
5815,46 грн. на користь АТ «Сенс Банк», як кошті стягнені на погашення боргу за виконавчим документом;
825,34 грн. на користь приватного виконавця Палігіна О.П.
Загальна сума кошів, сплачених за виконавчими написами нотаріуса, зареєстрованими за №3278 як виконавчий документ становить 5815, 46 грн.
Позивач звертаючись до суду із вказаним позовом, вважає що відповідачем безпідставно отримані кошти в сумі 5814,46 грн, які було стягнуто з позивача на користь відповідача за виконавчим написам нотаріуса, зареєстрованим в реєстрі за №3278 від 02.02.2021, визнаними судом такими, що не підлягають виконанню, посилаючись на ст. 1212 ЦК України.
Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом.
Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20.
Тлумачення статті 1212 ЦК України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.
Таке тлумачення ст. 1212 ЦК України наведено в постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 520/4210/18.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з вимогами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Отже, з наведеної судом норми матеріального права та норм процесуального права, судової практики вбачається, що предметом доказування в цій справі є факт набуття відповідачем коштів, які є предметом спору в сумі 5815, 46 грн, за рахунок позивача та відсутність для цього правової підстави.
На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача на свою користь як безпідставно набутих коштів в сумі 5815,46 грн позивач надав суду довідку №129698 від 22.08.2025, в якій вбачається, що під час примусового виконання виконавчого напису №3278 з ОСОБА_1 було стягнуто 6640,80 грн., з них: 5815,46 грн. на користь АТ «Сенс Банк», як кошти стягнені на погашення боргу за виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 цього закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів.
Отже, позивачем надано доказ, який підтверджує, що виконавче провадження, в рамках якого з нього було стягнуто кошти в сумі 5815,469 грн. було відкрито приватним виконавцем на підставі виконавчого напису, вчиненого 02.02.2021 приватним нотаріусом міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованих за №3278 та визнаного такими що не підлягає виконанню рішенням Сновського районного суду Чернігівської області від 12.05.2025.
Отже, оцінивши вище зазначені докази в їх сукупності, суд доходить висновку задоволення позову, оскільки ті знайшли своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачабезпідставно отримані грошові кошти в сумі 5815,46 грн.
Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати.
Враховуючи, що позивач є інвалідом 2-ї групи (довідка серії АВБ №068693 ), в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову.
Враховуючи вищенаведене, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 82, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя М.С. Чигвінцев