Єдиний унікальний номер 205/7698/25
Єдиний унікальний номер 205/7698/25
Провадження № 2/205/3704/25
13 жовтня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та Старосамбірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження стосовно особи як про батька дитини, визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 14 травня 2025 року поштою направив до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та Старосамбірський відділ державної РАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження стосовно особи як про батька дитини, визнання батьківства та зобов`язання вчинити певні дії, який надійшов до суду 20 травня 2025 року.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивач 27 травня 2025 року поштою направив до суду квитанцію про сплату судового збору, яка надійшла до суду 04 червня 2025 року.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09 червня 2025 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 07 липня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки судові не повідомив, відзив на позов не надав, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Третя особа Старосамбірський відділ державної РАЦС у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції свого представника у судове засідання не направив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, у своїй заяві до суду справу просив розглядати за відсутності представника та ухвалити рішення згідно з чинним законодавством.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень на позов не надала, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті у ході судового розгляду справи докази, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила сина, ОСОБА_4 , батьком у свідоцтві про народження якого зазначено ОСОБА_2 (а.с. 6).
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2024 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 7-8).
Частиною 1 статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано ст. 125 СК України.
Згідно з приписами ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року).
При цьому суд, має оцінити висновки судово-генетичної експертизи з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд не приймає як допустимий доказ висновок про біологічне батьківство від 26 червня 2024 року, виконаний ТОВ «Генкод Діагностик» за замовленням позивача, щодо ймовірності батьківства ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), оскільки вказаний висновок не містить застережень, що його підготовлено для подання до суду. Такий висновок містить інформацію, що зразки ДНК, при аналізі яких були отримані вищевказані дані, не були взяті відповідно до встановленої юридичної процедури для надання результатів ДНК-аналізу в судовій інстанції. Клопотання про призначення проведеної молекулярно-генетичної експертизи від учасників справи до суду не надходило.
З врахуванням цього суд, оцінюючи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивачем не надано до матеріалів справи достатніх та належних доказів, які б давали підстави встановити поза розумним сумнівом біологічне батьківство ОСОБА_1 стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
З урахуванням того, що позивачеві у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у загальному розмірі 3 633 грн. 60 коп. (а.с. 1, 35) слід віднести за його рахунок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 134 СК України, ст. 133, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265, 268, ч. 1 ст. 280, ст. 282 ЦПК України, суд -
Судові витрати по справі віднести за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем та третіми особами може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: