Справа №519/1701/25
Провадження № 2/519/987/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2025 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Лемця С.П.,
за участі секретаря судового засідання Волкової Н.О,
позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участі третьої особи - Південнівська міська рада Одеського району Одеської області,
Позивачі звернулися до Південного міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.03.1990 ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Суворовської районної Ради народних депутатів є головним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі, крім позивачки також зареєстровані її донька - ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_3 не проживає у вищезазначеній квартирі з січня 2017 року.
Будь-яких перешкод відповідачу у проживанні в зазначеній квартирі позивачі ніколи не чинили та не чинять. Факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачам як власникам квартири користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 25.08.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадженням з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачі в судовому засіданні позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечували. Також позивачі пояснили, що ОСОБА_3 виїхав до Польщі у 2017 році та між ними припинено будь-яке спілкування.
Представник Південнівської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями не звертався.
За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.
ОСОБА_1 є головним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 видане Виконавчим комітетом Суворовської районної Ради народних депутатів від 06.03.1990 (а.с.11).
Згідно Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивачка ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 (а.с.9).
Відповідно до Акту про не проживання особи від 12.08.2025 ОСОБА_3 зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично не проживає за вказаною адресою (а.с.10).
Згідно заочного рішення Южного міського суду Одеської області від 06.10.2023 ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_5 , яка в період з 2022 по 2024 роки була директором КП «ГЖК», пояснила суду, що жодного разу ОСОБА_3 не бачила, про наявність будь-яких спорів щодо даної квартири їй невідомо.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що відповідача бачив останній раз приблизно у 2014-2016 році, про наявність спорів щодо даної квартири або чинення перешкод у користуванні, свідку нічого невідомо.
Оскільки відповідач до теперішнього часу зареєстрований у зазначеній квартирі, позивач несе додаткові витрати, а саме на оплату комунальних платежів, тобто сплачує за особу, яка зареєстрована, але не проживає за вказаною адресою, що призводить до матеріальних витрат.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід`ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Частиною 1статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини 1статті 163 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад", зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участі третьої особи - Південнівська міська рада Одеського району Одеської області, необхідно задовольнити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участі третьої особи - Південнівська міська рада Одеського району Одеської області, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
Дата складання повного судового рішення та його проголошення 14.11.2025 о 15.30 год.
Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ