КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/490/25
УХВАЛА

13.11.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 453-4 ЦПК України, про зобов`язання подати у встановлений новий строк звіт про виконання судового рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2014 року по справі №520/11445/14-ц про стягнення аліментів та застосування до боржника заходів процесуального примусу у виді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 453-4 ЦПК України, про зобов`язання подати у встановлений новий строк звіт про виконання судового рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2014 року по справі №520/11445/14-ц про стягнення аліментів та застосування до боржника заходів процесуального примусу у виді штрафу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

При вирішенні питання про прийняття справи до провадження встановлено наступні обставини.

Оглянувши вказану заяву вбачається, що заявником порушено питання врегульоване статтями 453-1, 453-4 ЦПК України.

У відповідності до положень ч.1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 5 статті 14 ЦПК України встановлено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Частиною 7 статті 14 ЦПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Однак, як вбачається заявником у поданій до суду заяві не зазначено відомостей про наявність або відсутність в учасників справи зареєстрованого електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремих підсистем (модулів).

Отже, подана до суду заява не відповідає положенням ч.1 ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Одночасно, судом враховується, що у ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана заява не відповідає вимогам ч.1 ст.183 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 453-4 ЦПК України, про зобов`язання подати у встановлений новий строк звіт про виконання судового рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2014 року по справі №520/11445/14-ц про стягнення аліментів та застосування до боржника заходів процесуального примусу у виді штрафу, слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст. 183, 453-4 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 поданої в порядку ст. 453-4 ЦПК України, про зобов`язання подати у встановлений новий строк звіт про виконання судового рішення Київського районного суду міста Одеси від 27.11.2014 року по справі №520/11445/14-ц про стягнення аліментів та застосування до боржника заходів процесуального примусу у виді штрафу - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. В. Калініченко