У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заінтересована особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні та видачу дубліката виконавчого документа, мотивуючи її тим, що 21.03.2014 року Ужгородський міський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі №308/21315/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №002-Р/000939.

30.05.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №002-Р/000939 на підставі Договору про відступлення прав вимоги №000122-а, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

08.04.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №002-Р/000939 на підставі Договору про відступлення прав вимоги №ВФ/01, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал».

16.01.2023 року ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за кредитним договором №002-Р/000939 на підставі Договору про відступлення прав вимоги №16-01/2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр».

Вказує, що 16.06.2021 року Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №52276801 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (постанову про повернення виконавчого документа стягувачу), однак копію вищевказаної постанови разом з виконавчим документом стягувачем не отримано.

Враховуючи вищенаведене, просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника ТОВ «Коллект Центр» у виконавчому листі №308/21315/13-ц та видати дублікат виконавчого листа №308/21315/13-ц.

Представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, однак в заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив розглянути заяву без його участі.

Представник стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та боржник ОСОБА_1 , а також інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, але їх неявка у відповідності до ч.3 ст.442 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи 21.03.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі № 308/21315/13-ц, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ), мешканки АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (код за ), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60, заборгованість по кредитному договору в розмірі 56556/п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят шість/ грн. 18 коп., нарахованої пені в розмірі 20000/двадцять тисяч/ грн., та, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 765/сімсот шістдесят п`ять/грн. 56 коп..

На підтвердження відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/21315/13-ц заявником додано витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження, з якого вбачається, що Відділом державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №52276801, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувач АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Проте з даного витягу неможливо встановити, на виконання якого саме виконавчого документу відкрито дане виконавче провадження.

На підтвердження обставин, викладених в заяві, заявник додав копію Договору про відступлення прав вимоги №ВФ/01 від 08.04.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал», згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №002-Р/000939.

Також 16.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №16-01/2023, гідно якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №002-Р/000939.

Проте заявником не надано підтвердження переходу права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №002-Р/000939 від 03.06.2008 року від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (первісного кредитора) до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за Договором про відступлення прав вимоги №000122-а від 30.05.2018 року, на який посилається заявник. Інформаційний лист (ланцюг відступлення прав вимоги) до Договору відступлення прав вимоги №ВФ/01 від 08.04.2021, доданий заявником не є допустимим та достовірним доказом переходу права вимоги за Кредитним договором №002-Р/000939 від 03.06.2008 року від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Такий навіть не містить підпису представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а підписаний генеральними директорами ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал», тому не береться судом до уваги.

Також суд звертає увагу, що заявником не залучено в якості заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок правонаступництва; а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у Постанові від 27.01.2021 справа № 569/1799/19 тлумачить процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

До таких же висновків дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.02.2020 по справі №2-3897/10.

Відповідно до п. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Оцінюючи доводи заявника щодо переходу до нього всіх вимог що випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2014 внаслідок правонаступництва, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Наданими заявником договорами факторингу не підтверджується факт набуття ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №002-Р/000939 від 03.06.2008 року.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено переходу права вимоги за Кредитним договором №002-Р/000939 від 03.06.2008 року до заявника, то вимога про видачу дубліката виконавчого листа та витребування доказів на підтвердження обставин, на які посилається заявник щодо видачі дубліката виконавчого листа, є передчасними.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, а також похідна від неї вимога про видачу дубліката виконавчого листа є необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, , 268, 352-355, 442 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», заінтересована особа відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Й. Данко