Справа № 128/2136/24
Провадження № 22-ц/801/2234/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 рокуСправа № 128/2136/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С. Г.,

суддів: Голоти Л. О., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Ходакової М.Г.,

учасники справи:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення коштів за договором, обґрунтовуючи своїм вимоги тим, що між ним і ФОП ОСОБА_2 12 березня 2024 року було укладено договір підряду б/н про надання послуг з виготовлення пиломатеріалу на загальну суму 137286 грн. Позивачем на виконання умов договору 12.03.2024 р. на банківський рахунок ФОП було сплачено вказану суму коштів. Проте, у визначений договором строк (до 26.03.2024) пиломатеріали виготовлено не було. 08.05.2024 позивач направив відповідачу вимогу щодо виконання умов договору, проте останні виконані відповідачем не були ,а також не було повернуто сплачені позивачем грошові кошти.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року позов задоволено. Договір підряду б/н від 12 березня 2024 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 розірвано. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені кошти на виконання договору побутового підряду б/н від 12.03.2024 року в сумі 137286 гривень.

Ухвалою Вінницького районного суду від 13.08.2025 р. заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просив зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що суд неправильно застосував ст.ст. 525, 652, 837 та 849 ЦК України ,не звернув увагу, що позивач в односторонньому порядку змінив умови договору, а саме змінив розмір будівельних пиломатеріалів та відвантаження вказаних пиломатеріалів за його , ОСОБА_3 рахунок , чим допустив односторонню зміну умов договору ,що останнім не передбачено. Він же частково виконав умови договору підряду, а отже були відсутні підстави для розірвання договору та стягнення всієї визначеної у договорі суми.

В судове засідання сторони повторно не з`явились, хоча в зв`язку з неотриманням судової повістки ,направленої за місцем проживання відповідача на попереднє судове засідання ,колегія вважала його місцезнаходження невідомим і здійснила виклик сторін у судове засідання на 13.11.2025 року на Інтернет сайті «Судова влада» .Враховуючи викладене і повторну неявку сторін, колегія вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що 12.03.2024 між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено договір про надання послуг з виготовлення пиломатеріалу б/н, згідно п. 1.1 якого виконавець зобов`язався за кошти замовника виготовити та здати у строк встановлений цим договором будівельні пиломатеріали зазначені у п. 1.2 договору, а замовник зобов`язався прийняти будівельні пиломатеріали та розрахуватися (а.с. 7).

Згідно п.п. 2.1, 3.1, 3.2 договору загальна вартість робіт складає 137286 грн; замовник зобов`язаний у день підписання договору оплатити виконавцеві вартість робіт у повному обсязі; виконавець бере на себе зобов`язання виготовити пиломатеріали, зазначені у п. 1.2 договору у строк 14 робочих днів.

Пунктом 5.1 договору визначено, що у випадку порушення виконавцем строків виготовлення будівельних матеріалів, передбачених п. 3.2 Договору, та за умови вчасного фінансування замовником усіх робіт та послуг, виконавець зобов`язується сплатити на користь замовника пеню в розмірі 0,05 відсотка вартості робіт, передбачений п. 2.1 цього договору за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.1 договору він є дійсним з моменту підписання до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

Згідно копій квитанцій, а також відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 05.02.2025 №20.1.0.0.0/7-250127/19639-БТ, 12.03.2024 на картку № НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_2 здійснено переказ коштів від ОСОБА_4 на загальну суму 137286 грн.

08.05.2024 позивач рекомендованим листом звернувся до відповідача з вимогою про виконання умов договору протягом 3 робочих днів, сплату пені відповідно до п. 5.1 договору, а в разі невиконання вимог цієї вимоги , розірвати договір від 12.03.2024 та повернути сплачені ним грошові кошти . Вказана вимога позивача була отримана відповідачем 10.05.2024.

Постановляючи рішення у справі ,суд встановив порушення відповідачем умов договору , зокрема, встановлений пунктом 3.2 договору строк виготовлення пиломатеріалів, оскільки у справі відсутні докази того, що відповідач вчасно виготовив та передав позивачу предмет договору у передбачений ним строк, а тому вважав обгрунтованими вимоги позивача і задовольнив позов про розірвання договору про надання послуг з виготовлення пиломатеріалу б/н від 12.03.2024, укладений між сторонами та стягнув з відповідача на користь позивача сплачені останнім на виконання договору кошти в сумі 137286 грн.

Колегія суддів вважає, що суд вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно застосував норми матеріального права не заслуговують на увагу.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зіст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду не врегульованих цим Кодексом застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з абз. 1 ч. 1ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанції або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України передбачено право замовника, зокрема вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Як вбачається зі змісту ст. 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналогічно згідно ч. 1-2 статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Припис абз.2 ч.1 ст. 652 ЦК України встановлює критерій, за яким для зміни чи розірвання договору на підставі цієї статті обставини, якими, укладаючи його, керувалися сторони, мають змінитися настільки, що, якби останні могли це передбачити, то б узагалі не уклали договір чи уклали б його на інших умовах. За відсутності істотної зміни обставин, зокрема за незначної їх зміни або за виникнення труднощів у виконанні договору, які сторони могли розумно передбачити, на підставі статті 652 ЦК України договір не можна змінити ні за згодою сторін, ні за рішенням суду.

Верховний Суд у постано від 26.04.2023 у справі № 722/1297/21, дійшов висновку ,що за загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (п. 2 ч.1 ст. 611, абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України), тобто ,способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося.

У кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору».

Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір. Мова йде не лише про грошовий вираз зазначеної шкоди, але й про випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Таким чином , зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що заочне рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, зокрема статей 525, 652, 837 та 849 Цивільного кодексу України, посилаючись на нібито односторонню зміну умов договору позивачем та відсутність підстав для його розірвання та вказував на підтвердження часткового виконання ним договору на переписку у меседжері між ним та позивачем.

Проте у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 в односторонньому порядку змінював умови договору підряду від 12.03.2024 року, зокрема, щодо розмірів будівельних пиломатеріалів, визначених пунктом 1.2 договору. До суду не надано жодної заяви чи змін до умов договору , якими може обґрунтовуватись зміна ОСОБА_1 умов договору. Крім цього ,пункт 6.1 договору чітко встановлює, що він є дійсним з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, без передбачення можливості односторонніх змін.

З огляду на це, твердження про зміну умов договору з боку ОСОБА_1 , що могло перешкоджало ОСОБА_2 виконати договір належним чином і в строк, є необґрунтованим. Відтак ,доводи апеляційної скарги про те, що на обґрунтування вимог відповідачем надано належні докази зміни договору побутового підряду ,є безпідставними.

Вказуючи на часткове виконанння умов договору підряду від 12.03.2024 року, ОСОБА_2 у апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на переписку у месенджері Viber, зокрема , на повідомлення від 16 квітня 2024 року, в якому зазначено: "Заказ 22,881 куб м. Отгружено 7,5852 куб м; в наличии 5,4646 куб м; нужно дорезать 9,7912 куб м", а також наведено конкретні обсяги поставлених пиломатеріалів (1,62 м?, 1,89 м?, 0,4752 м?, 3,6 м?). Крім того, вказується, що відвантаження здійснювалося за рахунок відповідача, що не передбачено договором.

Однак у відзиві на вказані доводи ОСОБА_1 зазначив ,що вказані підрахунки, не відповідають специфікаціям, зазначеним у договорі, та становлять лише частину від загального обсягу передбаченого договором (22,881 м?).

Згідно з пунктом 1.2 договору, виконавець мав виготовити та передати 22,881 м? пиломатеріалів із чітко визначеними розмірами:

0,2*0,2*4*12=1,92 м?;

0,15*0,3*4*45=8,1 м?;

0,15*0,3*6*16=4,32 м?;

0,06*0,2*6*50=3,6 м?;

0,06*0,06*6*85=1,836 м?;

0,03*0,15*6*115=3,105 м?.

Наведені ж ОСОБА_2 поставлені обсяги складають:

0,15*0,3*6*6=1,62м3;

0,03*0,15*6*70=1,89м3;

0,06*0,06*6*22=0,4752м3;

0,06*0,2*6*50=3,6м3,

а загалом 7,5852 м?.

Таким чином, навіть за даними ОСОБА_2 частина замовлення (9,7912 м?) залишалася недопоставленою станом на 16 квітня 2024 року, що є порушенням строку виконання, визначеного пунктом 3.2 договору. Доказів про виконання чи поставлення невиконаної частини замовлення у матеріалах справи відсутні, що вказує на порушення умов договору побутового підряду від 12.03.2024 р.

Твердження ОСОБА_2 про відвантаження пиломатеріалів за його рахунок, також не має правового значення для оцінки виконання договору, оскільки вказаний договір взагалі не містить положень, які б передбачали обов`язок позивача компенсувати витрати на доставку.

Щодо часткового виконання замовлення відповідачем, стаття 629 ЦК України, зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Допустимим виключенням передбачених положенням статті 617 ЦК України, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, можуть бути лише обставини які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язання вчасно, і за умови, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У визначених умовах договору побутового підряду б/н від 12.03.2024 р., п 1.1 чітко встановлює, що виконавець зобов`язаний виготовити та здати пиломатеріали за кошти замовника.

Вказані кошти було перераховано виконавцю від замовника через АТ Приватбанк шляхом п`ять транзакцій від 12.03.2024, а саме: 17290,00 грн; 29999 грн; 29999 грн; 29999 грн; 29999 грн, загальною сумою 137286 грн. Вказані транзакції підтверджується витребуваними судом 05.02.2025 року з АТ Приватбанк доказами .

Отже зі сторони ОСОБА_1 належним чином було здійснено оплату вказаного замовлення, яке ОСОБА_2 належним чином і в передбачений договором строк належним чином не виконав .

Оскільки відповідач не надав і в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем ФОП ОСОБА_3 умов договору, вчасного виготовлення та передачі в обумовлені строки предмету договору, колегія суддів вважає. що суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач порушив встановлений пунктом 3.2 договору строк виготовлення пиломатеріалів.

За таких обставин, рішення суду про розірвання на підставі статті 852 ЦК України договору підряду і повернення коштів , є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за відповідачем.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення .

Суддя-доповідач Копаничук С.Г.

судді: Голота Л. О.

Оніщук В. В.