Провадження № 2/537/1089/2025
Справа № 537/2378/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О. за участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу № 537/2378/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду з позовом, де просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 25275-04/2023 від 17.04.2023 у розмірі 52190 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

На обґрунтування позову зазначив, що 17.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 25275-04/2023. За умовами договору товариство надало відповідачу кредит у розмірі 15000 грн. строком на 25 днів з базовою процентною ставкою 2,5 % на день. 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 25275-04/2023. 29.11.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва - «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») укладено договір факторингу № 01.02-79/23, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файнес Груп» відступило свої права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги за первинними договорами в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «Стар Файненс Груп», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 25275-04/2023. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 52190 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 15000 грн. та заборгованість за відсотками 37190 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Свеа фінанс».

Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» свого представника у судове засідання не направив, надіслав на адресу суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги товариства підтримує, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву, де просив розгляд справи проводити без його участі. Вказав у заяві, що визнає факт отримання коштів у позику від ТОВ «ФК «Інвеструм», але не визнає вимоги ТОВ «Свеа Фінанс», вважає, що позивач не має ніякого відношення до його боргу.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладання електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".З врахуванням викладеного наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіхі стотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Судом встановлено, що 17.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 25275-04/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15000 грн. строком на 25 днів зі сплатою 365 % річних від суми кредиту з розрахунку 1 % на добу. Згідно з п. 2.3 цього договору у разі, якщо клієнт не сплатив кредит до 09.05.2023, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 2,5 % на добу з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Пунктом 3.3.3 договору передбачена можливість відстрочення виконання зобов`язання при сплаті для цього процентів відповідно до розрахунку: 10 днів - 2,94% на добу від тіла кредиту, 20 днів 2,24% на добу від тіла кредиту. Договір підписаний сторонами, у тому числі відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором W0812.

12.05.2023 відповідачем подано заявку на відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту терміном на 10 днів та сторонами укладено додаткову угоду до договору № 25275-04/2023 від 17.04.2023, згідно з якою сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 21.05.2023. Згідно з умовами угоди будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 21450 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15000 грн., фіксована процентна ставка за день користування становить 1%, кількість прострочених днів 1 день, сума відсотків за користування кредитом 6450 грн. Заявка та додаткова угода підписана сторонами, у тому числі відповідачем електронним цифровим підписом із одноразовим ідентифікатором W2212.

З довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вбачається, що 17.04..2023 на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 15000 грн. Відповідачем не заперечувався факт належності йому банківського рахунку та отримання ним грошових коштів за договором, укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем ОСОБА_1 не заперечувалося у заяві та підтверджується матеріалами справи невиконання ним умов вказаного договору, а саме не погашення отриманого кредиту у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У відповідності до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, за яким первісний кредитор передав ТОВ «Стар Файненс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників. Договором регламентовано порядок відступлення права вимоги. Згідно п. 1.2 цього договору фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 до цього договору. Відповідно до п.1.4 договору відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору та акту приймання-передачі. Сторонами до договору факторингу № 3072023 погоджено форми додатків № 1 та № 2. Отже, договором чітко передбачено, що перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається після підписання акту приймання- передачі письмового та електронного реєстру боржників.

Суду надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 (додаток № 1 до договору), який не в повній мірі відповідає затвердженому додатку, оскільки не містить графи «одинична ціна, грн.».

Поряд з цим позивачем суду не надано датованого та підписаного сторонами акту приймання-передачі, який є додатком № 2 до договору факторингу № 3072023, з моменту підписання якого, як передбачено договором факторингу,фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами. До договору факторингу додатком долучено лише затверджений сторонами зразок акту приймання-передачіписьмового та електронного реєстру боржників (зразок додатку № 2). Немає вказаного акту прийому-передачі і у переліку документів, доданих до позову.

Суду також надано договір факторингу, укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» 29.11.2023, платіжну інструкцію про сплату коштів за договором факторингу, першу та останню сторінки з реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2023 та витяг з реєстру боржників до договору факторингу від 29.11.2023, який не в повній мірі відповідає затвердженому додатку.

Суд зазначає, що для підтвердження факту відступлення права вимоги позивач повинен довести та надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі, а не лише фінальному кредиторові.

Ухвалою суду від 03.09.2025 визнано обов`язковою явку представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» у судове засідання з розгляду цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В ухвалі суд визнав потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позивач ТОВ «Свеа Фінанс», дала особисті пояснення, зокрема і з приводу переходу прав вимоги, оскільки додатку № 2 до договору факторингу чи витягу з нього до матеріалів справи не долучено (долучено лише витяг із додатку № 1), що позбавляє суд можливості самостійно встановити, чи дійсно право вимоги перейшло до нового кредитора та момент (дату) такого переходу. У судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив,будь-яких клопотань суду, у тому числі клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, про витребування доказів, долучення доказів не надіслав.

Крім того, листом від 23.10.2025 позивачу судом роз`яснено, що у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явиться в судове засідання або не повідомить про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд може постановити ухвалу про залишення позову без розгляду. У разі, якщо нез`явлення до суду позивача не перешкоджає розгляду справи, суд приймає рішення на підставі доказів, поданих учасниками процесу. Суд також роз`яснив позивачу обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, порядок подання та витребування доказів судом. Отже, позивачеві відомі наслідки неподання доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів встановлений і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами, при цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках буде порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підставі викладеного суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено доказами правомірності переходу до нього права вимоги за договором від17.04.2023, укладеному між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 141, 263, 265 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (, місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повне рішення складено 13.11.2025