Справа № 446/548/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т.І.,

секретар судового засідання Карпа Г.М.,

Справа № 446/548/25,

учасники справи:

позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»;

представник позивача Памірський Максим Анатолійович;

відповідач ОСОБА_1 ;

представник відповідача Черниш Ірина Ігорівна,

розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

17.03.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» - Памірський М.А. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 45169,62 грн. та судові витрати у справі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.01.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 453524-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 17 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15826489 процентів за кожен день користування кредитом. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 45169,62 грн, що складається з 15818,54 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28307,43 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 1043,65 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Відтак, просить стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 18.03.2025 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

25.06.2025 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за кредитним договором відмовити, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій та діючим військовослужбовцем та відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" проценти за користування кредитом відносно нього не нараховуються.

30.06.2025 від представника позивача найшла відповідь на відзив, в якому вказала, що відповідач додав не повний перелік документів на підтвердження наявності у нього пільг, встановлених відповідно до законодавства, саме протягом строку дії кредитного договору, а тому позовні вимоги є повністю обгрунтованими.

07.07.2025 від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що норма закону про звільнення, зокрема відповідача, як військовослужбовця від нарахування відсотків за кредитом діє на весь період призову на військову службу під час мобілізації.

17.07.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо позову, в яких вказала, що відповідач був мобілізований вже після укладання кредитного договору, а статус учасника бойових дій отримав вже після закінчення строку його дії.

Представник позивача ТзОВ «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, вказала, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явилась, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 17.01.2023 між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 453524-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавець. (а.с.35-52)

Відповідно до п. 2.1 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 17000, 00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика».

Строк, на який надається кредит 16 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000 фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15826489, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 2550,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 17000,00 грн. Термін дії Договору: до 09.05.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 35860,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12076,12 процентів (а.с.35)

Сторони в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТзОВ «Бізнес Позика», візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта.

З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. що підтверджується долученими довідками про підтвердження проведення платежів (а.с. 57).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 14.11.2024 в ОСОБА_1 , наявна заборгованість за Договором № 453524-КС-004 про надання кредиту, яка складає 45169,62 грн, що складається з 15818,54 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 28307,43 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 1043,65 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Позивач звертаючись до суду вказує, що ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти на умовах передбачених договором, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 14.09.2024 утворилася заборгованість, яка становить 45169,62 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В ході розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ТзОВ «Бізнес Позика» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 17.01.2023 було підписано договір про надання кредиту, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору.

На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем довідками про виплату коштів, відтак ТзОВ «Бізнес Позика» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 45169,62 грн.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

Крім того, згідно пункту 2.5. договору № 453524-КС-004 встановлено комісію за надання кредиту у розмірі 2550 грн. (а.с. 35)

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Суд звертає увагу, що у договорі № 453524-КС-004 від 17.01.2023, встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування.

Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Враховуючи наведені обставини, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, виконавши кредитні зобов`язання не в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, що складається із заборгованості по тілу кредиту та платежів за комісією.

Щодо стягнення заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та або/автомобіля.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

На підтвердження статусу військовослужбовця сторона відповідача надала копію посвідчення НОМЕР_1 від 17.01.2024, копію довідки з РТЦК та СР від 08.12.2023, за змістом якої ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 09.03.2023 по 05.10.2023 за загальною мобілізацією та копію військового квитка № НОМЕР_2 .

Таким чином, відповідач з 09.03.2023 по 05.10.2023 мав статус військовозобов`язаного та на нього поширювались пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей».

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом підлягають до часткового задоволення, виключивши з розрахунку заборгованості нарахованих сум прострочених платежів по процентах в період з якого ОСОБА_1 перебував на військовій службі, а саме з 09.03.2023 по 05.10.2023.

А тому, суд дійшов висновку, що сума, яка підлягає до стягнення з відповідача по заборгованості за процентами становить 9008,86 грн.

Відтак, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 25871,05 грн. (25871,05*100:45169,62 =57,28%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1387,55 грн (2422,40*57,28:100=1387,55).

Керуючись ст. 4, 10, 76-82, 89, 263-265, 268,280 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суму заборгованості за Договором про надання кредиту № 453524-КС-004 від 17.01.2023 у розмірі 25871,05 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят одну гривню п`ять копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суму судового збору у розмірі 1387,55 грн. (одна тисяча триста вісімдесят сім гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ; юридична адреса: бульвар Л. Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Т.І. Котормус