Справа № 347/1675/25
Провадження № 2/347/914/25
17 листопада 2025 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Драч Д.С.,
секретаря Атаманюк О.І.,
представника позивача (в режимі відеоконференції) Калачика В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
13.08.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1307092,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту № 1307092 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
На підставі договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 2 500,00 грн. шляхом їх зарахування на його банківську картку № НОМЕР_1 . Строк кредитування становить 360 днів, а процентна ставка за користування коштами 2,5% від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору.
Станом на дату звернення до суду, відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1307092 від 15.02.2024 року у розмірі 25 000,00 грн..
В подальшому 18 грудня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за кредитним договором №1307092 від 15.02.2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на підставі договору факторингу №18/12/24 від 18 грудня 2024 року
Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу від № 18/12/24 від 18 грудня 2024 року внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором Фактор заміняє клієнта у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Передання позивачу права вимоги відбулось згідно Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року. Враховуючи те, що в Акті приймання-передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року містяться персональні дані інших осіб, які не є стороною даної справи, позивач надає суду, Витяг з Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 18 грудня 2024 року
Відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, яким він підтвердив що: в разі невиконання зобов`язань за договором, третім особам може бути передана інформація про укладення Договору, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості, розмір неустойки та інших платежів, що стягуються, а у випадку відступлення прав вимог за Договором до врегулювання простроченої заборгованості за Договором, право на взаємодію з третіми особами будуть мати відповідно новий кредитор.
Про підтвердження виконання Договору факторингу № 18/12/24 від 18 грудня 2024 року, який позивач уклав із ТОВ «Селфі Кредит» свідчить платіжна інструкція № 201 від 19 грудня 2024 р., якою було перераховано ТОВ «Селфі Кредит» оплату за договором.
Відповідно до п. 9.8 Договору про надання споживчого кредиту №1307092 від 15.02.2024 р. підписуючи договір, споживач підтверджує, що:
- перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті;
- він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися;
- дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені цим договором.
При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В подальшому для здійснення підпису відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор (B063), у повідомлення, та відповідно відповідач ввів цей пароль у ІТС, чим підтвердив акцептування Договору.
Тобто підписання договору № 1307092 про надання споживчого кредиту від 15.02.2024 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Договору та отриманням кредиту. Окрім того, замовлені кошти були переказані на рахунок відповідача, зазначений останнім у п. 2.1. Договору та відповідно прийняті відповідачем, що є підтвердженням факту укладення Договору.
Оскільки відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та не сплатив нараховані відсотки, в порушення умов Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Ухвалою судді від 14.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
13.11.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Калачик В.В. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначає, що згідно ухвали суду від 24.09.2025 року судом отримано докази.
Відповідно до виписки, вбачається, що на банківську картку відповідача 15.02.2024 р. дійсно зарахована сума 2500,00 грн. Також зазначено повний номер банківської картки відповідача - НОМЕР_2 .
Представник позивача звертає увагу судуна те, що номер маски картки, зазначений у відповіді ТОВ «ПЕЙТЕК» повністю збігається з номером банківської картки, вказаним у виписці, наданій АТ Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджує факт приналежності банківської картки на яку здійснювався переказ та зарахування кредитних коштів саме відповідачу.
АТ Комерційний банк «ПриватБанк» не зміг ідентифікувати платника переказу 2500,00 гривень на рахунок відповідача з тієї причини, що споживчий кредит видано первісним кредитором через платіжний сервіс ТОВ «Пейтек» за моделлю fraim/P2P, який виступав агентом первісного кредитора та адміністрував кредит. Банківська установа відповідача немає прямого контакту з платником і не бачить джерело коштів позичальника.
Однак позивач звертає увагу суду, що інших зарахувань у день укладання кредитного договору в розмірі 2500,00 грн., відповідно до виписки АТ КБ Приватбанк, не має.
Представник позивача вважає, що за сукупністю доказів у суду не може бути сумнівів, що саме ці кошти були перераховані/зараховані відповідачу в межах кредитного договору №1307092 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.02.2024 р.
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.
Отже, враховуючи вищенаведене, зрозуміло, що відповідач знав про отримання ним кредиту, а відповідно і знав про кредитний договір та своїми діями відповідач акцентував умови кредитного договору. Ніхто крім відповідача не міг надати персональні дані картки, також ніхто крім відповідача не міг використовувати кредитні кошти з кредитної картки так як для цього потрібно знати PIN код.
Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано.
З наведеного вбачається, що позивачу були передані права вимоги не лише по стягненню тіла кредиту, а й відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу від № 18/12/24 від 18 грудня 2024 року внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором Фактор заміняє клієнта у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за Кредитними договорами.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надані письмові пояснення, просить суд задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв, що перешкоджають розгляду справи від нього не надходило, відзив він не подавав.
При викладених обставинах суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до статті 280 ЦПК України.
Вислухавши представникапозивача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають значення для розгляду справи,судом встановлено, що 15.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем було укладено договір споживчого кредиту №1307092 в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (B063) Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, яким він підтвердив що: в разі невиконання зобов`язань за договором, третім особам може бути передана інформація про укладення Договору, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості, розмір неустойки та інших платежів, що стягуються, а у випадку відступлення прав вимог за Договором до врегулювання простроченої заборгованості за Договором, право на взаємодію з третіми особами будуть мати відповідно новий кредитор.
За змістом п.1.1. передбачено, що на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 1.2. сума кредиту (загальний розмір) складає: 2 500,00 гривень.
Пунктом 1.3. визначено строк кредиту - 360 дні (в)(день).
Згідно п.1.4. періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
За умовами п.1.4.1. у споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених за Договором, на підставі поданого до Товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. 1.5. Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах:
У відповідності до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка становить 2.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
На підставі п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Отже, строк кредитування становить 360 днів, а процентна ставка за користування коштами 2,5% від суми кредиту за кожний день протягом терміну дії договору.
18.12.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» передало право вимоги за кредитним договором № 1307092 від 15.02.2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на підставі договору факторингу №18/12/24 від 18 грудня 2024 року
Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу від № 18/12/24 від 18.12.2024 року внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором Фактор заміняє клієнта у Кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Відповідно до витребуваних судом письмових доказів - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду інформацію:
На ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 )банком було емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ).
За період з 15.02.2024 року по 18.02.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_2 зараховано платіж у сумі 2500 грн.
Повний номер картки № НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідно до Акту виконаних робіт від 16.03.2025 року за договором про надання правової допомоги № 141 - розмір правової допомоги становить 6000 грн.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.ч.4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір споживчого кредиту №1307092 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Відповідно до умов договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кошти в сумі 2500 грн. строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернутикредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором (п.4.4).
У підписаному відповідачем кредитному договорі №1307092 від 15.02.2024 року визначена сума кредиту, проценти, строк повернення коштів, штрафи та пеня.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст.204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
ТОВ «Селфі Кредит» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі 2500 грн., водночас
ОСОБА_1 , отримавши кредит, зобов`язання за договором №1307092 від 15.02.2024 року не виконав.
Також підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем при подачі позову до суду витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані із розглядом справи.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
З платіжної інструкції №620 від 13.08.2025 року вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на оплату судового збору.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснювало Адвокатське бюро «Остащенко» на підставі договору про надання правової допомоги № 141 від 29.01.2025 року, згідно якого - розмір правової допомоги становить 6000 грн. за складання позовної заяви.
Отже, з відповідача на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» підлягають стягненню також понесені витрати на правову допомогу у сумі 6000 грн., що відповідає обсягу наданих позивачу адвокатом послуг.
На підставі ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.С. Драч