Провадження № 2/522/2364/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суду м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гресько Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «ТОРГІВЕЛЬНО-ДИСТРИБ`ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ СІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Приватного підприємства «ТОРГІВЕЛЬНО-ДИСТРИБ`ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ СІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13 836 662,90 гривень, здійснити розподіл судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвала суду від 23.10.2024 року була доставлена до електронного кабінету представника позивача 23.10.2024 року о 20 годині 00 хвилин.

04 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку представником позивача адвокатом Іноземцем Олексієм Володимировичем направлено до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка зареєстрована Приморським районним судом м. Одеси 05.11.2024 року, та якою усі зазначені в ухвалі від 23.10.2024 року недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання по справі призначено на 05 грудня 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 05 грудня 2024 року учасники справи не з`явилися. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду відкладено підготовчий розгляд справи на 06 лютого 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 06 лютого 2025 року учасники справи не з`явилися. У зв`язку із відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду відкладено підготовчий розгляд справи на 03 березня 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 03 березня 2025 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання відкладено підготовчий розгляд справи на 31 березня 2025 року.

31 березня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання, призначене на 31 березня 2025 року учасники справи не з`явилися. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 24 квітня 2025 року.

22 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача адвоката Ковачова Олександра Миколайовича про відкладення розгляду справи.

23 квітня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Іноземцева Олексія Володимировича про розгляд справи без участі, у якій заявник в тому числі просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Підготовче засідання по справі, призначене на 24 квітня 2025 року не відбулося у зв`язку надходженням повідомлення про мінування приміщення суду, що підтверджується довідкою. Підготовче засідання по справі відкладено на 02 червня 2025 року.

У підготовче засідання, призначене на 02 червня 2025 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Ухвалою суду від 02 червня 2025 року закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 01 липня 2025 року.

30 червня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника відповідача адвоката Ковачова Олександра Миколайовича про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 01 липня 2025 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 08 вересня 2025 року.

05 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 08 вересня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання клопотання представника відповідача задоволено, відкладено розгляд справи на 23 вересня 2025 року та пізніше на 07 жовтня 2025 року.

22 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому відповідач зазначив, що визнає основний борг у розмірі 31 657,50 Доларів США, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в іншій частині у повному обсязі. Просить розстрочити борги який буде стягнуто судом на 3 роки.

02 жовтня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси від ПП «Торгово-дистриб`юторська компанія СІС» надійшла відповідь на відзив, у якому позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, а також відмовити відповідачеві у задоволенні клопотання щодо застосування строку позовної давності, зменшення розміру пені та нарахованих штрафних санкцій та щодо розстрочення виконання рішення суду.

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву до 03 листопада 2025 року.

У судове засідання, призначене на 07 жовтня 2025 року з`явився представник позивача та представник відповідача. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Встановлено, що проголошення судового рішення відбудеться 13 листопада 2025 року.

Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

08 лютого 2019 року між Приватним підприємством «Торгівельно-дистриб`юторська компанія «СІС» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С., реєстровий номер 125, а яким продавець передав у власність покупця квартиру АДРЕСА_1 , а покупець приймає цю квартиру та зобов`язується сплатити за неї обговорену грошову суму.

У п.3.1. Договору сторони погодили, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 5 121 130,73 гривень, що в еквіваленті складає 189 957,50 Доларів США по курсу НБУ станом на 08.02.2019 року 26,959350 гривень за один долар США.

Відповідно до п.3.2. Договору, за домовленістю сторін встановлено такий порядок розрахунків між ними зі сплати ціни договору:

- до 05.05.2019 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.08.2019 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.11.2019 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.02.2020 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.05.2020 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.08.2020 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.11.2020 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.02.2021 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.05.2021 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.08.2021 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.11.2021 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 830,00 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми;

- до 05.02.2022 року суму у гривнях, що повинна бути еквівалентна 15 827,50 Доларів США за офіційним курсом гривні до долара за даними НБУ на день сплати цієї суми.

У цьому пункті Договору сторони погодили, що покупець сплачує ціну договору шляхом зарахування/перерахування на рахунок продавця № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, призначення платежу «оплата по договору купівлі-продажу квартири за реєстровим №125 від 08 лютого 2019 року».

Усі розрахунки здійснюються покупцем в національній валюті України гривні. Сума коштів, що підлягає сплаті в гривні, розраховується виходячи з офіційного курсу НБУ, що діє на момент здійснення відповідного платежу.

Пунктом 5.1.2 Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення покупцем оплати ціни договору або залишку ціни договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за цим договором.

Відповідно до п.7.1. Договору, цей договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення.

Зі змісту договору вбачається, що він посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С. 08 лютого 2019 року.

У п.6.1. Договору визначено, що право власності на квартиру виникає у покупця з дня його державної реєстрації.

Факт виконання зобов`язання ПП «Торгівельно-дистриб`юторська Компанія СІС» перед ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 року №155640773, з якого вбачається, що 08.02.2019 року на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Тобто, позивач у повній мірі виконав умови договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, а тому, у ОСОБА_1 виник обов`язок зі сплати грошової суми, визначеної умовами договору в якості ціни продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актам цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач у строк, визначений договором не сплатив грошові кошти в якості оплати договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 13 836 662,90 гривень, яка складається з:

- основна сума боргу 5 133 501,00 гривень;

- пеня 8 042 163,20 гривень;

- три відсотки річних 660 998,66 гривень.

Суд не погоджується із зазначеним розрахунком з огляду на наступне.

Щодо основної суми боргу, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено, у п.3.1. Договору сторони погодили, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 5 121 130,73 гривень, що в еквіваленті складає 189 957,50 Доларів США по курсу НБУ станом на 08.02.2019 року 26,959350 гривень за один долар США.

Згідно п.3.2. Договору покупець сплачує ціну договору шляхом зарахування/перерахування на рахунок продавця № НОМЕР_1 в ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168, призначення платежу «оплата по договору купівлі-продажу квартири за реєстровим №125 від 08 лютого 2019 року».

Усі розрахунки здійснюються покупцем в національній валюті України гривні. Сума коштів, що підлягає сплаті в гривні, розраховується виходячи з офіційного курсу НБУ, що діє на момент здійснення відповідного платежу.

У відзиві на позовну заяву позивач зазначає про те, що частково визнає суму боргу у розмірі 31 657,5 Доларів США. Вказує, що здійснив частково погашення заборгованості у загальному розмірі 65 464,02 Доларів США. Посилається на те, що на його переконання позивач пропустив позовну давність щодо чергових платежів за період з дати укладання договору по 05.08.2021 року.

Сам же позивач додає до позовної заяви копію виписки по рахунку № НОМЕР_2 , з якого вбачається те, що ОСОБА_1 було сплачено грошову суму у розмірі:

- 13.11.2019 року у розмірі 122 309,50 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 13.11.2019 року згідно курсу НБУ становить 5 000,000 Доларів США (2446,1896 гривень за 100 Доларів США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=13.11.2019&period=daily) (а.с.12);

- 15.01.2020 року у розмірі 130 000,00 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 15.01.2020 року згідно курсу НБУ становить 5 410,872 Доларів США (24,0257 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=15.01.2020&period=daily) (а.с.12);

- 15.01.2020 року у розмірі 110 000,00 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 15.01.2020 року згідно курсу НБУ становить 4 578,430 Доларів США (24,0257 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=15.01.2020&period=daily) (а.с.12);

- 17.01.2020 року у розмірі 121 875,70 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 17.01.2020 року згідно курсу НБУ становить 5 058,699 Доларів США (24,0923 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=17.01.2020&period=daily) (а.с.12);

- 19.02.2021 року у розмірі 278 461,00 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 19.02.2021 року згідно курсу НБУ становить 10 000,00 Доларів США (27,8461 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=19.02.2021&period=daily) (а.с.9);

- 26.02.2021 року у розмірі 279 301,00 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 26.02.2021 року згідно курсу НБУ становить 10 000,00 Доларів США (27,9301 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=26.02.2021&period=daily) (а.с.9);

- 02.03.2021 року у розмірі 280 007,00 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 02.03.2021 року згідно курсу НБУ становить 10 000,00 Доларів США (28,0007 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=02.03.2021&period=daily) (а.с.10);

- 09.12.2021 року у розмірі 381 033,80 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 09.12.2021 року згідно курсу НБУ становить 14 000,00 Доларів США (27,2167 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=09.12.2021&period=daily) (а.с.10);

- 10.12.2021 року у розмірі 162 607,80 гривень (призначення платежу оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125, ОСОБА_1 , без ПДВ), що станом на дату платежу, тобто, на 10.12.2021 року згідно курсу НБУ становить 6 000,00 Доларів США (27,1013 гривень за 1 Долар США - https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=10.12.2021&period=daily) (а.с.10).

Тобто, загальний розмір сплачених ОСОБА_1 коштів в якості виконання договору купівлі-продажу від 08.02.2019 року №125 становить 1 865 595,80 гривень, що еквівалентно 70 048,00 Доларів США.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що у позивача наявні усі підстави для звернення до суду з позовом про стягнення боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ щодо обміну долару США на гривню, встановленого на день подання позову.

Проте, із зазначеним не можна з огляду на наступне.

Формулюючи висновок щодо застосування частини другої статті 533 ЦК України у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення.

Посилання відповідача на те, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається на день подання позову, не ґрунтується на нормах матеріального права.

Натомість стягнення судом першої інстанції з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у сумі, еквівалентній 65 000 дол. США за курсом Національного банку України на день виконання рішення, повною мірою відповідає приписам частини другої статті 533 ЦК України.

На користь цього висновку свідчить і те, що Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14).

Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення.

Зазначене викладено у постанові ВП ВС від 11.09.2024 у справі № 500/5194/16-ц.

Тобто, посилання позивача на те, що у нього наявні підстави для визначення суми боргу відповідно до офіційного курсу НБУ щодо обміну долару США на гривню, встановленого на день подання позову не ґрунтуються на нормах матеріального права, а саме, не відповідають положенням ч.2 ст.533 ЦК України.

Зазначення позивачем певної правової норми, наведеної в обґрунтуванні позову, не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися під час вирішення спору, оскільки підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (постанова Верховного Суду від 07 вересня 2023 року у справі № 509/2517/20, провадження № 61-1349св23).

У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який судами вірно застосовано.

Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

У пункті 11.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц (провадження № 14-58цс22) вказано про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи.

Тому, у разі якщо позивач посилається не на ту норму права, які підлягає застосуванню до конкретних правовідносин, суд може сам визначити норму права, яка підлягає застосуванню в даному конкретному випадку.

Суд, застосовуючи норму права, передбачену ч.2 ст.533 ЦК України доходить до висновку про те, що в даному конкретному випадку підлягає стягненню грошова сума в іноземній валюті, грошовий еквівалент якої визначатиметься на момент виконання рішення суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що позивач пропустив позовну давність щодо чергових платежів з дати укладання договору по 05.08.2021 року.

Зазначене не відповідає дійсності, оскільки згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Законом № 540-ІХ внесено зміни до пункту розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та передбачено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211).

Закон № 540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до Постанови № 211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності).

Така позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 серпня 2021 року у справі №914/1560/20.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Проте, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, позовна давність повинна відраховуватися з за три роки, що передують 12.03.2020 року, а тому, враховуючи те, що до позовів про стягнення заборгованості застосовується загальна позовна давність терміном у три роки, позовна давність у даному конкретному випадку повинна відраховуватися з 13.03.2017 року.

Різниця між грошовою сумою, що відповідач мав сплатити та грошовою сумою, що сплатив становить 119 909,50 Доларів США (189 957,50 (ціна договору) - 70 048,00 (сплачена сума грошових коштів).

Тому, враховуючи те, що позивач звертаючись до суду не правильно застосував норму, суд, керуючись принципом jura novit curia доходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню в якості основної суми боргу грошова сума у розмірі 119 909,50 Доларів США.

Щодо трьох відсотків річних, суд зазначає наступне.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача в якості трьох відсотків річних грошову суму у розмірі 660 998,66 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Зазначений висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

Проте, як вже було зазначено вище, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення, а тому, враховуючи те, що в договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то у разі неналежного виконання зобов`язання за договором, неустойка, пеня та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України підлягають нарахуванню в іноземній валюті, тоді як грошова сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Саме тому, визначення позивачем трьох відсотків річних в гривні за умови, що в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.533 ЦК України, а тому, в даному конкретному випадку три відсотки річних повинні нараховуватися в іноземній валюті, грошовий еквівалент якої визначатиметься на момент виконання рішення суду.

Відповідач повинен був сплатити перший внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, з наступного дня, тобто, з 06.05.2019 року підлягає нарахуванню три відсотки річних.

Період прострочення №1: 06.05.2019 - 05.08.2019.

Сума заборгованості = 15830.00 Доларів США

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 15830.00*3/100/365*91 = 118.40 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити другий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2019 року до суми заборгованості по першому внеску підлягає додаванню сума заборгованості по другому внеску (15830+15830=31 830), та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №2: 06.08.2019 - 05.11.2019.

Сума заборгованості = 31830.00 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 31830.00*3/100/365*91 = 238.07 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити третій внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.11.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.11.2019 року до суми заборгованості по першому та другому внеску підлягає додаванню сума заборгованості по третьому внеску (31 830+15830=47940), та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №3: 06.11.2019 - 13.11.2019.

Сума заборгованості = 47490.00 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 7.

Сума санкції = 47490.00*3/100/365*7 = 27.32 Доларів США.

13 листопада 2019 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (47 490-5000=42 490).

Період прострочення №4: 14.11.2019 - 15.01.2020.

Сума заборгованості = 42490.00 Доларів США

Кількість днів прострочення = 62.

Сума санкції = 42 490.00*3/100/365*48 + 42490.00*3/100/366*14 = 216.39 Доларів США.

15 січня 2020 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 410,87 та 4 578,43 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (42 490-5 410,87-4 578,43 =32 500,70).

Період прострочення №5: 16.01.2020 - 17.01.2020.

Сума заборгованості = 32500.70 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 1.

Сума санкції = 32500.70*3/100/366*1 = 2.66 Доларів США.

17 січня 2020 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 058,69 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (32 500,70-5058,69=27 442,01).

Період прострочення №6: 18.01.2020 - 05.02.2020.

Сума заборгованості = 27442.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 18.

Сума санкції = 27442.01*3/100/366*18 = 40.49 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити четвертий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.02.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по четвертому внеску (27 442,01+15830=43 272,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №7: 06.02.2020 - 05.05.2020.

Сума заборгованості = 43272.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 89.

Сума санкції = 43272.01*3/100/366*89 = 315.67 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити п`ятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.05.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по п`ятому внеску (43 272,01+15830=59101,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №8: 06.05.2020 - 05.08.2020.

Сума заборгованості = 59102.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 59102.01*3/100/366*91 = 440.84 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити шостий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по шостому внеску (59101,01+15830=74 932,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №9: 06.08.2020 - 05.11.2020.

Сума заборгованості = 74932.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 74932.01*3/100/366*91 = 558.92 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити сьомий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.11.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.11.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по сьомому внеску (74 932,01+15 830=90 762,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №10: 06.11.2020 - 05.02.2021.

Сума заборгованості = 90762.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 90762.01*3/100/366*56 + 90762.01*3/100/365*35 = Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити восьмий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.02.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по восьмому внеску (90 762,01+15830=106 592,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №11: 06.02.2021 - 19.02.2021.

Сума заборгованості = 106592.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 13.

Сума санкції = 106592.01*3/100/365*13 = 113.89 Доларів США.

19 лютого 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (106592.01-10 000,00=96 592,01).

Період прострочення №12: 20.02.2021 - 26.02.2021.

Сума заборгованості = 96592.01 Доларів США.

Кількість днів прострочення = 6.

Сума санкції = 96592.01*3/100/365*6 = 47.63 Доларів США.

26 лютого 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (96 592,01-10000,00=86 592,01).

Період прострочення №13: 27.02.2021 - 02.03.2021.

Сума заборгованості = 86592.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 3.

Сума санкції = 86592.01*3/100/365*3 = 21.35 Доларів США

02 березня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (86 592,01-10 000=76 592,01).

Період прострочення №14: 03.03.2021 - 05.05.2021.

Сума заборгованості = 76592.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 63.

Сума санкції = 76592.01*3/100/365*63 = 396.60 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити дев`ятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.05.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по дев`ятому внеску (76 592,01+15830=92 420,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №15: 06.05.2021 - 05.08.2021.

Сума заборгованості = 92420.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 92420.01*3/100/365*91 = Доларів США

Відповідач повинен був сплатити десятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по десятому внеску (92 420,01+15830=108 250,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №16: 06.08.2021 - 05.11.2021.

Сума заборгованості = 108250.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 91.

Сума санкції = 108250.01*3/100/365*91 = 809.65 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити одинадцятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по одинадцятому внеску (108 250,01+15830=124 080,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №17: 06.11.2021 - 09.12.2021.

Сума заборгованості = 124080.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 33.

Сума санкції = 124080.01*3/100/365*33 = 336.55 Доларів США

09 грудня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 14 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (124080.01 -14 000=110 080,01).

Період прострочення №18: 10.12.2021

Сума заборгованості = 110 080,01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 1.

Сума санкції = 110 080,01*3/100/365*1 = 9,04 Доларів США

10 грудня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 6 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування відсотків підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (110 080,01-6 000=104 080,01).

Період прострочення №19: 11.12.2021 - 05.02.2022.

Сума заборгованості = 104080.01 Доларів США

Кількість днів прострочення = 56.

Сума санкції = 104080.01*3/100/365*21 + 104080.01*3/100/365*35 = 479.05 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити дванадцятий (останній) внесок у розмірі 15 827,50 Доларів США у строк до 05.02.2022 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2022 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по одинадцятому внеску (104080.01+15 827,50=119 907,51) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок 3% річних.

Період прострочення №20: 06.02.2022 - 19.10.2024.

Сума заборгованості = 119907.51 грн.

Кількість днів прострочення = 986.

Сума санкції = 119907.51*3/100/365*986= 9709.57 грн.

Загальний розмір трьох відсотків річних за період з 06.05.2019 року по 19.10.2024 року склав 15 251,05 Доларів США.

У постанові від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.

З огляду на зазначені правові висновки Верховного Суду та наведені в цій постанові висновки Великої Палати Верховного Суду, враховуючи правову природупроцентів річних як визначеної законом плати боржника за користування грошовими коштами кредитора, їх розмір може бути зменшено.

При цьому суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатитиу разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.

Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом (Постанова ВП ВС від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24).

Тому, враховуючи те, що позивачем застосовано мінімальний розмір процентів річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання, які не можуть бути зменшені, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в якості трьох відсотків річних грошової суми у розмірі 15 251,05 Доларів США грошовий еквівалент якої в гривні буде визначатися на момент платежу.

Щодо нарахування пені, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення позики чи сплати процентів за позикою) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Пунктом 5.1.2 Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення покупцем оплати ціни договору або залишку ціни договору, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за цим договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір нарахованої відповідачеві пені в порядку п.5.1.2 Договору становить 8 042 163,20 гривень.

Проте, суд не погоджується із зазначеним розрахунком з огляду на наступне.

Відповідач повинен був сплатити перший внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, з наступного дня, тобто, з 06.05.2019 року підлягає нарахуванню пеня.

Період прострочення №1: 06.05.2019 - 05.08.2019.

Сума заборгованості = 15830.00 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

[Кількість днів прострочення] = 91.

[Розмір договорної пені] = 15830.00*0.10/100*91 = 1440.53 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити другий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2019 року до суми заборгованості по першому внеску підлягає додаванню сума заборгованості по другому внеску (15830+15830=31 830), та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №2: 06.08.2019 - 05.11.2019.

Сума заборгованості = 31660.00 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 31660.00*0.10/100*91 = 2881.06 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити третій внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.11.2019 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.11.2019 року до суми заборгованості по першому та другому внеску підлягає додаванню сума заборгованості по третьому внеску (31 830+15830=47940), та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №3: 06.11.2019 - 13.11.2019.

Сума заборгованості = 47490.00 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 7.

Розмір договорної пені = 47490.00*0.10/100*7 = 332.43 Доларів США.

13 листопада 2019 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (47 490-5000=42 490).

Період прострочення №4: 14.11.2019 - 15.01.2020.

Сума заборгованості = 42490.00 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 62.

Розмір договорної пені = 42490.00*0.10/100*62 = 2634.38 Доларів США.

15 січня 2020 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 410,87 та 4 578,43 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (42 490-5 410,87-4 578,43 =32 500,70).

Період прострочення №5: 16.01.2020 - 17.01.2020.

Сума заборгованості = 32500.70 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 1.

Розмір договорної пені = 32500.70*0.10/100*1 = 32.50 Доларів США.

17 січня 2020 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 5 058,69 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (32 500,70-5058,69=27 442,01).

Період прострочення №6: 18.01.2020 - 05.02.2020.

Сума заборгованості = 27442.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 18.

Розмір договорної пені = 27442.01*0.10/100*18 = 493.96 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити четвертий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.02.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по четвертому внеску (27 442,01+15830=43 272,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №7: 06.02.2020 - 05.05.2020.

Сума заборгованості = 43272.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 89.

Розмір договорної пені = 43272.01*0.10/100*89 = 3851.21 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити п`ятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.05.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по п`ятому внеску (43 272,01+15830=59101,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №8: 06.05.2020 - 05.08.2020.

Сума заборгованості = 59102.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 59102.01*0.10/100*91 = 5378.28 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити шостий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по шостому внеску (59101,01+15830=74 932,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №9: 06.08.2020 - 05.11.2020.

Сума заборгованості = 74932.01 Доларів США..

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 74932.01*0.10/100*91 = 6818.81 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити сьомий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.11.2020 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.11.2020 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по сьомому внеску (74 932,01+15 830=90 762,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №10: 06.11.2020 - 05.02.2021.

Сума заборгованості = 90762.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 90762.01*0.10/100*91 = 8259.34 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити восьмий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.02.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по восьмому внеску (90 762,01+15830=106 592,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №11: 06.02.2021 - 19.02.2021.

Сума заборгованості = 106592.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 13.

Розмір договорної пені = 106592.01*0.10/100*13 = 1385.70 Доларів США.

19 лютого 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (106592.01-10 000,00=96 592,01).

Період прострочення №12: 20.02.2021 - 26.02.2021.

Сума заборгованості = 96592.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення] = 6.

Розмір договорної пені = 96592.01*0.10/100*6 = 579.55 Доларів США.

26 лютого 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (96 592,01-10000,00=86 592,01).

Період прострочення №13: 27.02.2021 - 02.03.2021.

Сума заборгованості = 86592.01 Доларів США

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 3.

Розмір договорної пені = 86592.01*0.10/100*3 = 259.78 Доларів США

02 березня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 10 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (86 592,01-10 000=76 592,01).

Період прострочення №14: 03.03.2021 - 05.05.2021.

Сума заборгованості = 76592.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 63.

Розмір договорної пені = 76592.01*0.10/100*63 = 4825.30 Доларів США

Відповідач повинен був сплатити дев`ятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.05.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.05.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по дев`ятому внеску (76 592,01+15830=92 420,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №15: 06.05.2021 - 05.08.2021.

Сума заборгованості = 92422.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 92422.01*0.10/100*91 = 8410.40 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити десятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по десятому внеску (92 420,01+15830=108 250,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №16: 06.08.2021 - 05.11.2021.

Сума заборгованості = 108250.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 91.

Розмір договорної пені = 108250.01*0.10/100*91 = 9850.75 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити одинадцятий внесок у розмірі 15 830 Доларів США у строк до 05.08.2021 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.08.2021 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по одинадцятому внеску (108 250,01+15830=124 080,01) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №17: 06.11.2021 - 09.12.2021.

Сума заборгованості = 124080.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 33.

Розмір договорної пені = 124080.01*0.10/100*33 = 4094.64 Доларів США.

09 грудня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 14 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (124080.01 -14 000=110 080,01).

Період прострочення №18: 10.12.2021

Сума заборгованості = 110 080,01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 1.

Розмір договорної пені = 110 080,01*0.10/100*1 = 110,08 Доларів США.

10 грудня 2021 року відповідач сплатив в якості боргу грошову суму у розмірі 6 000 Доларів США, а тому, грошова сума, на яку здійснюється нарахування пені підлягає зменшенню на сплачену грошову суму (110 080,01-6 000=104 080,01).

Період прострочення №19: 11.12.2021 - 05.02.2022.

Сума заборгованості = 104080.01 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 56.

Розмір договорної пені = 104080.01*0.10/100*56 = 5828.48 Доларів США.

Відповідач повинен був сплатити дванадцятий (останній) внесок у розмірі 15 827,50 Доларів США у строк до 05.02.2022 року, проте, не зробив цього, а тому, починаючи з 06.02.2022 року до суми заборгованості по раніше не сплачених внесках підлягає додаванню сума заборгованості по одинадцятому внеску (104080.01+15 827,50=119 907,51) та відповідно до цієї суми повинен здійснюватися розрахунок пені.

Період прострочення №20: 06.02.2022 - 19.10.2024.

Сума заборгованості = 119907.51 Доларів США.

Пеня у % = 0.10

Кількість днів прострочення = 986.

Розмір договорної пені = 119907.51*0.10/100*986 = 118228.80 Доларів США.

Загальний розмір пені за період з 06.05.2019 року по 19.10.2024 року склав 185 695,98 Доларів США.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що оскільки позовна давність до частини основної вимоги сплила до звернення до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про звернення пені, а тому, не може бути стягнута пеня.

Проте, зазначені доводи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, як вже було встановлено, строк позовної давності було перервано спочатку запровадженням карантину, а потів воєнним станом, а тому, позовна давність щодо основної вимоги порушена не була.

Спеціальна ж позовна давність встановлена статтею 258 ЦК України, де вказано, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Законом № 540-ІХ внесено зміни до пункту розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та передбачено, що строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова № 211).

Закон № 540-ІХ передбачив, що моментом, з якого продовжується позовна давність (у тому числі передбачена статтями 257, 258 ЦК України), є запровадження карантину відповідно до Постанови № 211, тобто 12.03.2020. А тому у разі, якщо сплив позовної давності мав би настати з 12.03.2020, а позивач звернувся до суду після цього моменту, але до закінчення карантину, позовна давність не може вважатись пропущеною, а суд не має підстав для застосування статті 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності).

Така позиція наведена в постанові Верховного Суду від 25 серпня 2021 року у справі №914/1560/20.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Проте, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, позовна давність спеціальна позовна давність за пеню повинна відраховуватися з один рік, що передує 12.03.2020 року, тобто, з 13.03.2019 року.

Проте, позивачем нараховується пеня з 06.05.2019 року, а тому, строк позовної давності не пропущено.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить зменшити розсуд пені. Зазначене мотивовано тим, що на території України запроваджено воєнний стан. Територія міста Одеси належить до території можливих бойових дій з 26.05.2025 року. Внаслідок повітряних тривог нищиться інфраструктура, малий та середній бізнес. Усе це впливає на платоспроможність відповідача. Вказує, що його дохід за 7 років склав лише 306 584,53 гривень. Зазначає, що сума доходу в рази менша ніж сума основного боргу.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що вказані у відзиві аргументи відповідача є намаганням ввести суд в оману та будь-яким шляхом зменшити суму боргу, що на думку позивача є порушенням його прав.

Проте, суд часткового погоджується із доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 924/441/20, Суд звертав увагу на необхідність врахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та зазначав, що «виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.»

Критерії зменшення процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, у господарській справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду визначила з посиланням на частину першу статті 233 Господарського кодексу (далі - ГК) України, відповідно до якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

На думку суду, розмір пені, обрахований відповідно до5.1.2 Договору не відповідає критеріям розумності, справедливості та достатності з огляду на наступне.

Першочергово слід звернути увагу на ступінь виконання зобов`язання відповідачем. Як вже було встановлено судом, відповідач здійснив часткове погашення основної суми боргу у розмірі 70 048,00 Доларів США, що складає близько 36% від суми основного боргу.

Тобто, відповідач вживав активних заходів задля належного виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу, проте, не зміг виконати умови такого договору у повному обсязі.

Оцінюючи майновий стан відповідача, суд виходить із того, що загальний розмір доходу у період з 2019 року по 2025 рік склав 306 584,53 гривень, що близько в 25 разів менше від суми пені, нарахованої за період з 06.05.2019 року по 19.10.2024 року. Тому, стягнення пені у повному обсязі покладатиме на відповідача надмірний тягар, а також призведе до того, що відповідач буде у такому становищі, за якого не зможе задовольнити звичайні буденні потреби (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

При цьому, не відповідають загальним засадам цивільного законодавства посилання позивача на те, що зменшення пені призведе до порушення його прав та інтересів.

Першочергово слід зазначити про те, що позивач посилаючись на те, що зменшення пені призведе до порушення його прав, свобод та законних інтересів не надає жодного доказу, який би підтверджував той факт, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язання за договором, йому було завдано істотну шкоду.

Хотілося б звернути увагу на те, що позивач не поніс будь-яких втрат у зв`язку із девальвацією національної валюти, оскільки, відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, у разі, якщо договором передбачено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Більше того, сума пені становить близько 200% від суми основного боргу.

Категорія "значно" яка використовуються в статті 551 ЦК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником (висновок сформульований в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).

Стягнення пені у розмірі 185 695,98 Доларів США означатиме те, що суд порушить основну мету пені стимулювання боржника до належного виконання рішення та сприятиме виключно збагаченню позивача.

Суд вважає, що 10% від основної суми боргу, тобто, 11 990,95 Доларів США (119 909,5*10%) є тією сумою, яка буде відповідати критеріям розумності, збалансованості та справедливості, у повній мірі забезпечуватиме виконання основної функції пені стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та не призведе до збагачення позивача без належних на те підстав.

Тому, розрахунок заборгованості повинен виглядати наступним чином:

- основна сума боргу 119 909,50 Доларів США;

- три відсотки річних 15 251,05 Доларів США;

- пеня 11 990,95 Доларів США;

- всього 147 151,50 Доларів США.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку про наявність відстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 147 151,50 Доларів США.

Щодо розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить розстрочити виконання рішення суду на три роки. Зазначене мотивоване тим, що відповідач має скрутне матеріальне становище.

Позивач у відповіді на відзив заперечував задоволення заяви про розстрочення виконання рішення. Вказане мотивовано тим, що відповідач намагається ввести суд в оману, та будь-яким чином затягнути процес виконання рішення суду.

Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Вказана вище правова позиція є відображенням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 р. у справі № 796/43/2018.

Яке вже було зазначено, загальний розмір доходу у період з 2019 року по 2025 рік склав 306 584,53 гривень.

Суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 153 730,14 Доларів США, тобто, стягнута сума заборгованості на момент ухвалення рішення більш ніж у 20 разів перевищує сукупний розмір доходу відповідача.

Згідно довідки з ДРРП від 16.09.2025 року №443623032, відомості про зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на будь-які інші об`єкти нерухомого майна, окрім квартири АДРЕСА_1 відсутні.

Зазначене у своїй сукупності свідчить про скрутне матеріальне становище відповідача.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували той факт, що матеріальне становище, заявлене відповідачем не відповідає дійсності, а рівень його доходу є таким, що дав би змогу у повній мірі виконати зобов`язання відразу після набрання рішенням законної сили.

Тому, враховуючи значний розмір боргу, що підлягає стягненню з відповідача, беручи до уваги його скрутне матеріальне становище, та відсутність доказів, які б підтверджували той факт, що рівень доходу відповідача є таким, що дав би змогу у повній мірі виконати зобов`язання відразу після набрання рішенням законної сили, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, та розстрочення виконання рішення строком на 12 місяців з моменту його ухвалення згідно графіку, визначеного в резолютивній частині рішення суду.

Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Згідно платіжної інструкції від 30.10.2024 року №528, позивачем сплачено в якості судового збору грошову суму у розмірі 207 549,94 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову 13 836 662,90 гривень.

Розмір задоволених позовних вимог 147 151,50 Доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.10.2024 року, який позивач брав за основу під час розрахунку заборгованості (41,2351 гривня за один долар США) становить 6 067 806,81 гривень.

Питома вага 0,438 (6 067 806,81 /13 836 662,90).

Судовий збір 90 906,87 гривень (207 549,94*0,438).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 90 906,87 гривень.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Приватного підприємства «ТОРГІВЕЛЬНО-ДИСТРИБ`ЮТОРСЬКА КОМПАНІЯ СІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь позивача Приватного підприємства «Торгівельно-дистриб`юторська Компанія СІС», м. Одеса, вул. Генуезька, 1, , заборгованість у розмірі 147 151 (сто сорок сім тисяч сто п`ятдесят один) долар США 50 (п`ятдесят) центів.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь позивача Приватного підприємства «Торгівельно-дистриб`юторська Компанія СІС», м. Одеса, вул. Генуезька, 1, , суму сплаченого судового збору, пропорційну заявленим позовним вимогам у розмірі 90 906 (дев`яносто тисяч дев`ятсот шість) гривень 87 (вісімдесят сім) копійок.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/18434/24-Е в частині стягнення суми заборгованості строком на дванадцять місяців шляхом встановлення наступного графіку платежів:

- до 13 грудня 2025 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 січня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 лютого 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 березня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 квітня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 травня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 червня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 липня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 серпня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 вересня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 жовтня 2026 року 12 262,50 Доларів США;

- до 13 листопада 2026 року 12 264,00 Доларів США.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2025 року.

Суддя Косіцина В.В.

13.11.25