Справа № 146/842/25
Провадження № 22-ц/801/2495/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Мороз І. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
УХВАЛА

12 листопада 2025 рокуСправа № 146/842/25м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Копаничук С.Г.

суддів Оніщука В.В., Рибчинського В.П.

розглянувши у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою Вапнярської селищної ради на рішення Томашпільського районного суду від 24.09.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права користування житловим приміщенням , зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення та зустрічним позовом Вапнярської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,

В с т а н о в и л а :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовом до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання за ним права користування житловим приміщенням квартири , зобов`язання укладення договору найму житлового приміщення . Просить визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 , зобов`язати Вапнярську селищну раду укласти з ОСОБА_1 як з квартиронаймачем, договір найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 .

11 червня 2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Вапнярської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням цієї квартири шляхом виселення.

Рішенням Томашпільського районного суду від 24.09.2025 року визнано за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1 .Зобов`язано Вапнярську селищну раду Тульчинського району Вінницької області укласти з ОСОБА_1 , як з квартиронаймачем, договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .

У задоволені зустрічного позову Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення відмовлено.

23.10.25 року Вапнярська селищна рада звернулась до Вінницького апеляційного суду із апеляційною скаргою на зазначене рішення суду і ухвалою Вінницького апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження.

07.11.2025 року під час підготовки справи до апеляційного розгляду ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з заявою про забезпечення позову, у якій посилаючись на те, що відповідач Вапнярська селищна рада після ухвалення судом оскаржуваного рішення вчиняла дії ,направлені на позбавлення можливості його виконання ,а саме виконком Вапнярської селищної ради №213 від 29.09.2025 року взяв на квартирний облік ОСОБА_2 , рішенням №216 від 01.10.2025 року видав йому ордер на спірну квартиру ,а рішенням №266 від 09.10.2025 року передав вказану квартиру в приватну власність останньому. Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони фізичним та юридичним особам здійснювати дії щодо виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 і заборони фізичним особам здійснювати дії щодо вселення у неї. Зазначив ,що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд не вправі надавати оцінку обставинам справи, доказам та встановлювати факти.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпечення позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як убачається з матеріалів заяви про забезпечення позову є достатньо обґрунтованою та її доводи свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, якщо воно прийняте на користь позивача.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, спроможністю таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу , колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а згідно ч.4 цієї статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись ст. 151,ч. 9 ст. 153 ЦПК України, колегія суддів,

У хв а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити фізичним та юридичним особам здійснювати дії щодо виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1

Заборонити фізичним особам здійснювати дії щодо вселення у квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

В.П. Рибчинський