Справа № 486/1145/25
Провадження № 6/467/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю секретаря Скорнякової С.В.,

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

20.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.09.2025 року у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В заяві зазначила, що в неї склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме, несприятлива фінансова ситуація, так як вона не має достатнього заробітку для погашення заборгованості, у зв`язку із повномасштабним вторгненням в Україну і початком війни вона змушена була переїхати, залишилась без роботи, під її піклуванням перебуває мати похилого віку. У зв`язку із зазначеними обставинами ОСОБА_1 вказує, що вона не має можливості погасити суму боргу та просить розстрочити виконання рішення рівними частинами на 12 місяців.

В судове засідання представник акціонерного товариства «Універсал Банк» не з`явився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про розстрочення виконання рішення підтримала, просила розстрочити виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.09.2025 року у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості рівними частинами на 12 місяців. Пояснила, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України вимушена була змінити місце проживання із м. Південноукраїнська Вознесенського району Миколаївської області на с-ще Арбузинка Первомайського району Миколаївської області. Не є внутрішньо переміщеною особою. Яким чином пов`язаний її переїзд із збройною агресією пояснити не змогла. Щодо свого заробітку пояснила, що є фізичною-особою підприємцем, тому доходи за 2025 рік декларуватиме у 2026 році, відтак, їх розмір не відображений у наданій відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу. Однак у 2025 році дохід є меншим, ніж був у 2024 році. Також зазначила, що разом з нею проживає мати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у важкому стані через хворобу та потребує стороннього догляду. Мати часто перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує допомоги на купівлю ліків.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.09.2025 року позовну заяву акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.07.2020 року станом на 20.11.2024 року у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та судові витрати на оплату судового збору в розмірі 947 (дев`ятсот сорок сім) гривень 00 копійок.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року №8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси

сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що заявником не надано доказів існування виняткових обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, ОСОБА_1 , стверджуючи, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України вимушена була змінити місце проживання не надала жодного доказу, що її переїзд був обумовлений збройним конфліктом. ОСОБА_1 не є внутрішньо переміщеною особою. Відомостей про втрату чи пошкодження житла, або інших обставин, які б обумовили переїзд заявницею не надано.

Щодо матеріального стану ОСОБА_1 , заявницею надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 25.09.2025 року. Із зазначеного документу встановлено, що з січня 2023 року ОСОБА_1 отримувала соціальні виплати. У 4 кварталі 2023 року задекларувала дохід 11520,62 грн. В 4 кварталі 2024 року 63011,37 грн. За 2025 рік дохід не задекларований. З пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона отримує дохід як фізична особа-підприємець. Відомості про розмір доходу в 2025 році не надала.

Крім того, заявниця надала копію висновку ЛКК ЦПМСД №102 від 02.04.2025 року, за яким ОСОБА_2 , 20.07.1944 року за станом здоров`я перебуває у важкому стані, потребує постійного стороннього догляду та нездатна до самообслуговування. Однак, документально заявницею не підтверджено, що ОСОБА_2 є її матір`ю та що догляд за нею здійснює саме ОСОБА_1 . Також заявницею не обґрунтовано розміру додаткових витрат, які вона несе у зв`язку із хворобою ОСОБА_2 , адже остання є пенсіонеркою та отримує відповідні виплати.

Водночас, розмір заборгованості за кредитним договором, яка стягнута судом з ОСОБА_1 становить 3000,00 грн, що не перевищує прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» (3028,00 грн) та заявницею не доведено існування в неї обставин, які б унеможливлювали одноразову виплату грошових коштів у зазначеному розмірі.

Також слід врахувати, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» виникла ще у 2021 року (остання видаткова операція в жовтні 2021 року).

Таким чином, заявником не доведено існування виключних обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що є обов`язковою умовою для розстрочення виконання рішення у цивільній справі. За такого, у задоволенні її заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 435 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.09.2025 року у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О. Догарєва