УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Юрлагіна Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 та судового збору,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 за період з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2025 року у розмірі 743 (сімсот сорок три) гривні 98 коп, а також стягнення сплаченого судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2025 вказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Юрлагіній Т.В.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу заявник долучив платіжну інструкцію № 8243 від 22.09.2025 на суму 302,80 грн.

Перевіривши зарахування судового збору за платіжним дорученням № 8243 від 22.09.2025 на суму 302,80 грн за допомогою програми «Д-3» судом встановлено, що судовий збір за вищевказаним платіжним дорученням врахований раніше у цивільній справі № 953/10628/25, в якій ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2025 відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно заяви про видачу судового наказу.

Частиною другою статті 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Виходячи з наведених положень Кодексу, сплачений судовий збір за подачу заяви про видачу наказу, у разі відмови в її задоволенні, не повертається, при цьому, може бути зарахований до суми судового збору лише у разі пред`явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження.

Тобто зарахування судового збору в даному випадку у зв`язку з повторним зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу законом не передбачено.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Отже, сплачений заявником судовий збір за подачу заяви про видачу судового наказу у справі № 953/10628/25 не може бути зарахований за повторну подачу заяви про видачу наказу у даній справі, та, в свою чергу, судовий збір за подану заяву про видачу наказу в межах цієї справи мав бути сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на загальних підставах.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про ненадання заявником належних доказів сплати судового збору за подану заяву у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Частиною другою статті 165 ЦПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, доходжу висновку про наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Харківської міської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» заборгованості за послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Юрлагіна