УХВАЛА

14 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 522/20976/19

провадження № 61-11503ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за заявою представника ОСОБА_2 - адвоката Лях Ігоря Дмитровича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Одеської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування жилим приміщенням та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про виселення та вселення,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та визнання права користування житловим приміщенням, в якому просив: визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право користування кімнатою АДРЕСА_1 сімейного гуртожитку на АДРЕСА_1 .

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про виселення та вселення, в якому просила: виселити ОСОБА_3 з житлового приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 ; вселити ОСОБА_2 в житлове приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Виселено ОСОБА_3 з жилого приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року залишено без змін.

У листопаді 2022 року особа, яка не приймала участі у розгляді справи ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року, у цивільній справі № 522/20976/19 закрито.

Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 522/20976/19.

У вересні 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Лях І. Д. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня

2025 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Лях І. Д. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції

у розмірі 16 000, 00 гривень.

31 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник вважає, що апеляційним судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а саме застосовано норми права без врахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 08 червня 2022 року

у справі № 357/380/20.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак