Справа №731/404/25
Провадження №2/731/256/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Леоненко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Варва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

Він є спадкоємцем після смерті матері та батька за законом, оскільки постійно проживав разом з ними на час відкриття спадщини.

09 липня 2025 року він звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О. з проханням видати на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився йому у спадок після смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 , який прийняв у спадок 1/2 частку житлового будинку після смерті дружини ОСОБА_2 , але не переоформив своїх спадкових прав.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено у зв`язку з тим, що будинок не зареєстрований за спадкодавцями в БТІ.

З довідки № 736 від 12 травня 2025 року, наданої КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, вбачається, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , зареєстровано за колгоспом імені Ленінського комсомолу.

ОСОБА_2 купила вказаний будинок у колгоспу імені Ленінського комсомолу 19 листопада 1992 року (договір від 19 листопада 1992 року, реєстровий № 13), але не зареєструвала своє право власності в БТІ.

До 01 липня 2004 року підзаконні нормативні акти передбачали реєстрацію права власності на житлові будинки, проте виникнення права власності від державної реєстрації не залежало.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності за законом на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Справа розподілена судді Савенку А.І. після виходу з відпустки.

Ухвалою суду від 05 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите підготовче судове засідання у справі на 29 вересня 2025 року, витребувано у приватного нотаріуса Пушкарьової-Гезердави Н.О. докази по справі.

У зв`язку з неявкою учасників справи підготовче засідання відкладалось до 24 жовтня 2025 року.

Ухвалою від 24 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 17 листопада 2025 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 86).

Представник відповідача Варвинської селищної ради подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради за наявними матеріалами справи, у якому щодо задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с. 38).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Н.О., у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином (а.с. 85).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка доводиться позивачеві ОСОБА_1 матір`ю (а.с. 55, 63).

З матеріалів спадкової справи (а.с. 54-67) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 09 липня 2025 року звернувся її син ОСОБА_1 (а.с. 54).

Заповітів ОСОБА_2 за життя не складала (а.с. 57).

Архівною довідкою Варвинської селищної ради № 02-42/22 від 19 травня 2055 року підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 59).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який доводиться позивачеві ОСОБА_1 батьком (а.с. 44, ).

З матеріалів спадкової справи (а.с. 43-53) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 13 лютого 2020 року звернувся його син ОСОБА_1 (а.с. 43).

Матеріали справи містять заповіт, яким ОСОБА_3 заповідав синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , все своє майно (а.с. 48).

Довідкою № 08-31/14 від 27 січня 2020 року, виданою Брагинцівським старостинським округом Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , а разом з ним в одному господарстві проживав та був зареєстрований син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 49).

16 березня 2021 року ОСОБА_1 отримав два свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3 : 1) на земельну ділянку площею 0,4560 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Брагинцівської сільської ради; 2) на земельну ділянку площею 5,0399 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Брагинцівської сільської ради (а.с. 52, 53).

09 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Пушкарьової-Гезердави Н.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився йому у спадок після смерті після смерті матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 , проте отримав відмову на тій підставі, що будинок зареєстровано за колгоспом імені Ленінського комсомолу. При цьому нотаріусом встановлено, що ОСОБА_2 купила вказаний будинок у колгоспу імені Ленінського комсомолу, проте не зареєструвала своє право власності в БТІ (а.с. 15).

Згідно з довідкою КП «Прилуцьке МБТІ» № 736 від 12 травня 2025 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за пайгоспом імені Ленінського комсомолу (а.с. 20).

Колгосп імені Ленінського комсомолу ліквідовано без правонаступників згідно з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19 листопада 2007 року (а.с. 76).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 24 квітня 2025 року, житловий будинок, як і господарські будівлі та споруди, збудовано в 1988 році (а.с. 17-19).

З договору купівлі-продажу від 19 листопада 1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13, вбачається, що колгосп імені Ленінського комсомолу Варвинського району Чернігівської області продав, а ОСОБА_2 купила житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 (а.с. 12-13, 14, 21, 22).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, а також Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України, до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Договір купівлі-продажу від 19 листопада 1992 року, зареєстрований у реєстрі за № 13, свідчить про те, що за життя ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на будинок не може бути визнано та зареєстровано за ОСОБА_2 на теперішній час, оскільки згідно з п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

За змістом ст.ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1 виявив свою волю на прийняття спадщини як після смерті матері ОСОБА_2 , так і після смерті батька ОСОБА_3 , шляхом подання нотаріусу відповідних заяв: від 13 лютого 2020 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та 09 липня 2025 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а також шляхом подання позовної заяви про визнання за ним права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців на житловий будинок, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , немає.

Варвинська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області не оспорює право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, не заперечує проти визнання права власності за позивачем.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області (код ЄДРПОУ 04412372, юридична адреса: 17600, Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Шевченка, 38), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьова-Гезердава Наталія Олексіївна (юридична адреса: 17600, Чернігівська область, Прилуцький район, с-ще Варва, вул. Шевченка, 49), про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко