ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 161/9503/23

провадження № 61-8006св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на постанову Волинського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.,

Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про виселення особи з квартири без надання іншого приміщення, відшкодування моральної шкоди.

2. Позов обґрунтовано тим, що вона разом з сином ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

3. З серпня 2021 року по теперішній час у вказаній квартирі постійно проживає без реєстрації як співмешканка її сина ОСОБА_2 .

4. ОСОБА_2 та її син в шлюбі не зареєстровані, спільних дітей не мають.

5. Вказувала, що відповідачка постійно веде асоціальний спосіб життя, з серпня 2021 року ніде не працює та зловживає спиртними напоями, залучаючи до розпиття спиртними напоями її сина.

6. Зазначала, що її син є інвалідом II групи, має проблеми зі здоров`ям, отримав контузію мозку, внаслідок чого згідно заключення МСЕК має дещо понижену розумову діяльність, а тому не може в повній мірі давати оцінку своїм діям, маючи проблеми з самоконтролем, особливо в стадії сп`яніння, до якого його провокує відповідач.

7. Станом на дату звернення з даним позовом наявна заборгованість по оплату комунальних послуг за півроку. Регулярні заборгованості по оплаті комунальних послуг за квартиру, де вона є співвласницею, спричиняють їй суцільний тривалий стрес, моральні страждання та занепокоєння, оскільки і до неї, як співвласниці, постійно з відповідними претензіями звертаються комунальні служби.

8. Через неналежне користування з боку відповідачки квартира починає руйнуватись. Зловживання спиртними напоями може призвести до загальних наслідків, залишений недопалок, що спричинить пожежу, чи не закритий газ або вода.

9. На даний час вона, як законний співвласник квартири, не має можливості не тільки користуватись своїм майном, але і увійти до квартири, оскільки відповідач постійно чинить їй ворожий опір, не відчиняє двері і забороняє їх відкривати її сину, який знаходиться під її тотальним впливом.

10. За період, що відповідачка проживає в квартирі, їй безліч разів доводилось викликати поліцію з метою захисту від неправомірних дій щодо неї. В єдиному реєстрі досудових розслідувань Луцькою окружною прокуратурою зареєстровано три кримінальні провадження, в яких вона визнана потерпілою від неправомірних дій відповідачки, яка також своїми діями підбурює до вчинення протизаконних дій проти неї і її сина. Постійний процес лікування позбавляє її можливості вести повноцінний спосіб життя. Від постійних лайок і психологічного тиску вона відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття.

11. Враховуючи викладене просила суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення у зв`язку з вчиненням домашнього насильства і перешкоджанні користуванні квартирою та стягнути 23 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції

12. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2025 року у складі судді Ковтуненка В. В. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

13. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що перебування відповідачки у спірній квартирі не носить постійного характеру та відбувається зі згоди іншого співвласника квартири - ОСОБА_5 , тому підстави для виселення ОСОБА_2 з квартири без надання іншого приміщення відсутні.

14. Постановою Волинського апеляційного суду від 28 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду в частині виселення скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволено.

15. Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

16. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

17. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов в частині виселення відповідачки підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 без згоди власника вселилась в квартиру АДРЕСА_1 та створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні своїм майно.

18. Разом із тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачка не довела наявність основного елементу цивільного правопорушення (делікту) з боку відповідачки, а саме спричинення їй моральної шкоди саме ОСОБА_2 . Суд також зазначив, що звернення позивачки до медичних установ з різними діагнозами, які було діагностовано ще у 2020 році, не свідчать про наявність моральних страждань ОСОБА_1 , які завдані саме відповідачкою.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

19. У червні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 10 липня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

21. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та задовольнити позовні вимоги в указаній частині.

22. Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року в справі № 216/3521/16-ц, від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, від 16 червня 2022 року у справі № 569/20510/19, від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

недослідження зібраних в справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

23. Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не було надано належної оцінки доказам та обставинам, на які посилалась позивачка, як на підставу для відшкодування моральної шкоди, спричиненою ОСОБА_2 .

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

24. У липні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , у якому вказано, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду в частині вирішення питання щодо відшкодування моральної шкоди ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

25. ОСОБА_2 є співмешканкою ОСОБА_4 та проживає в спірній квартирі без реєстрації місця проживання та без згоди ОСОБА_1 .

26. Проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 стверджуються наявними у справі письмовими доказами, що дослідженні судом, та фактичним визнанням такого проживання самою відповідачкою.

Позиція Верховного Суду

27. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

28. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

29. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

30. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

31. З матеріалів касаційної скарги вбачається, що судове рішення апеляційного суду оскаржується лише в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а тому в іншій частині судове рішення не переглядається.

32. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

33. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

34. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначала, що внаслідок неправомірних дій відповідача спричинино їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 23 000 грн, оскільки, на її твердження, від постійних суперечок з відповідачкою у неї погіршилось здоров`я, вона відчуває фізичні страждання та біль, що в свою чергу виразилось до витрат на лікування.

35. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

36. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіяювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

37. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61- 21130сво21)).

38. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

39. Фізична чи юридична особа має право на відшкодування в повному обсязі майнової шкоди, завданої її майну, а також на відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна особою, яка її завдала, у разі якщо дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

40. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 12, 81 ЦПК України).

41. Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди на користь позивачки, оскільки остання під час розгляду справи не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, на які вона посилається, як на підставу відшкодування.

42. Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

43. Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів досліджених судами попередніх інстанцій, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

44. Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

45. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

46. Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

47. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського апеляційного суду від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак