ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Суми

Справа №584/418/24

Номер провадження 22-ц/816/1043/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»

на заочне рішення Путивльського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2024 рокуу складі судді Данік Я.І. ухваленого в м. Путивль Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Дубового О.В., звернувся до суду із вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №19247, яким з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість у розмірі 41978 грн 31 коп. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком В.В. відкрито виконавче провадження №66649887.

Вказував, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Таким чином, приватний нотаріус Грисюк О.В. здійснила виконавчий напис щодо кредитного договору безпідставно і всупереч вимогам законодавства України, оскільки у нотаріусів відсутнє повноваження щодо здійснення виконавчого напису з метою звернення стягнення за кредитним договорами.

Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №19247 від 18 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №19247, а також стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2024 рокупозов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №19247, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №338510305 від 5 вересня 2019 року у розмірі 41978 грн 31 коп.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 1211 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, 605 грн 60 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі заяви про забезпечення позову та 8000 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 05 грудня 2024 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове рішення, яким у цій частині відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що з договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2024 року неможливо з`ясувати в рамках якої судової справи надавалася юридична та правова допомога.

Наголошує на тому, що витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн за написання позовної заяви (немайнового характеру), що містить загальні норми права, є значно завищеними відносно складності справи. Вказує, що ціна за надані адвокатом послуги встановлена довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість.

Звертає увагу суду на те, що в додатках до позовної заяви відсутні будь-які документи, які підтверджують оплату гонорару адвокату.

Рішення суду в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню сторонами не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу, в установлений апеляційним судом строк, подано не було.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день та час слухання попереджені належним чином, від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи , у зв`язку із тим, що він перебуває на військовій службі і позбавлений був можливості ознайомитись з матеріалами справи . Колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи, оскільки позивач вчасно був повідомлений про день та час слухання справи, 10 листопада 2025 року ознайомився із матеріалами справи, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано копії нотаріально посвідченого договору, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , тобто відсутні докази на підтвердження того, що виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору, посвідченого нотаріально. Також суд вважав, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Як убачається з матеріалів справи, 20 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Дубового» укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що перелік, об`єм та вартість правничої допомоги, а також порядок розрахунків, умови та строк оплати вартості правничої допомоги за цим договором, визначається за згодою сторін в актах надання правничої допомоги, які підписуються сторонами та є невід`ємними частинами договору (а.с. 17-18).

Згідно з актом надання правничої допомоги від 08 квітня 2024 року, адвокатським бюро були надані клієнту наступні послуги: складання та подання заяви за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартість 6000 грн; складання та подання заяви про забезпечення позову клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартістю 2000 грн, всього 8000 грн (а.с. 19).

З урахуванням складності справи та обсягу необхідних послуг, наданих адвокатом, значення справи для сторін, колегія суддів вважає, що розмір присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 8000 грн відповідає критеріям розумності, виваженості та справедливості.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що до позовної заяви не додані документи підтверджують оплату гонорару адвокату, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі виконаних робіт підлягають розподілу незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що з договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2024 року неможливо з`ясувати, в якій судовій справі надавалася правова допомога, оскільки зі змісту договору вбачається, що договір укладений міжОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Дубового» про надання правничої допомоги за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення.

Заочне рішенняПутивльського районного суду Сумської області від 28 жовтня 2024 рокув оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов