Суддя Баронін Д. Б.
Провадження № 2-н/644/3004/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 р. м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова в особі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні суду заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулося до суду з вищевказаною заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру.

Під час вирішення питання про можливість видачі судового наказу у справі, суд дійшов наступних висновків.

До заяви про видачу судового наказу представник ПрАТ «Харківенергозбут» додав довідку з Реєстру територіальної громади міста Харкова з відомостями стосовно боржника, а також копію договору від 23.12.2024 між КП «Міський інформаційний центр» та ПрАТ «Харківенергозбут» щодо платного доступу до Порталу електронних сервісів міста Харкова. На підставі цих документів представник ПрАТ «Харківенергозбут» просить суд стягнути з боржника суму витрат за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру в розмірі 89,62 грн.

Відповідно до статті 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зі змісту указаних норм закону вбачається, що вони застосовуються лише до справ позовного провадження, у яких є сторони справи позивач та відповідач.

При цьому, зі змісту розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» вбачається, що при видачі судового наказу вирішенню підлягає лише питання щодо стягнення з боржника сплаченого заявником судового збору. Тому інші судові витрати у наказному провадженні не відшкодовуються.

З метою утвердження єдності системи судоустрою, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна позиція була викладена у постановах Харківського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 645/3521/21 та від 28 серпня 2021 року у справі № 638/2284/21

Отже, вимога ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з боржника 89,62 грн, сплачених за отримання відомостей з ЄДДР не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ЦПК України не передбачає можливості стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, у наказному провадженні.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за вищевказаною заявою в частині вимог про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру.

Керуючись ст.ст. 165,166,258,260,261,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в частині вимог про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, за отримання інформаційної довідки з Єдиного державного демографічного реєстру.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Денис БАРОНІН