Провадження № 2/161/5642/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі Корнійчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги, враховуючи відповідь на відзив, обґрунтовує тим, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 4756535, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 4500 грн., строком на 20 днів зі збільшенням строку кредитування до 60 днів після спливу загального строку кредитування, зі сплатою відсотків визначених умовами договору.

Також, 08.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 100710120, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 1300 грн., строком на 24 дні зі збільшенням строку кредитування до 60 днів після спливу загального строку кредитування, зі сплатою відсотків визначених умовами договору

15.01.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 4756535.

Крім того, 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 100710120.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договорами № 4756535, № 100710120.

Однак, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами споживчого кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 35595,00 грн. з яких: 4500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 30600,00 грн. - заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги, 495,00 грн. заборгованість за комісіями за договором № 4756535 від 11.09.2021 року та заборгованість в розмірі 9688,12 грн. з яких: 1300,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8388,12 грн. - заборгованість по відсотках на дату відступлення права вимоги за договором № 100710120 від 08.09.2021 року, що становить загальну суму заборгованості в розмірі 45283,12 грн.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами № 4756535 від 11.09.2021 року, № 100710120 від 08.09.2021 року в сумі 45283,12 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 05 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Судом встановлено, що 11.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 4756535 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «R70098» (а.с. 24-28).

Наведена обставина підтверджується і довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 (а.с. 84).

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, тощо.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Умови кредитного договору № 4756535 від 11.09.2021 та його пролонгації: сума кредиту 4500,00 грн. (п. 1.2.); строк кредитування 20 днів з 11.09.2021 (п. 1.3.); дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01.10.2021 (п. 1.4.); проценти за користування кредитом 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.); комісія за надання кредиту 495 грн., яка нараховується за ставкою 11,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.).

У п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах.

Загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах становить не більше 60 днів і проценти нараховуються за ставкою, наведеною у п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2.).

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок надання, продовження строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом і сплату комісії.

Згідно квитанції Liqpay від 11.09.2021 року ОСОБА_1 на підставі договору № 4756535 надано кредит у сумі 4500,00 грн., який перераховано на платіжну картку відповідача (а.с. 85).

Згідно складеної ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4756535, станом за період дії строку кредиту, тобто з 11.09.2021 року до 30.11.2021 року заборгованість за кредитним договором від 11.09.2021 не погашена і складає 19620,00 грн., з яких: прострочена заборгованість тіла кредиту 4500,00 грн., заборгованість по процентах 14625,00 грн., заборгованість по комісії 495,00 грн. (а.с. 9а).

Судом також встановлено, що 08.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 100710120 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «U25320» (а.с. 10-22).

Наведена обставина підтверджується і довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 (а.с. 23).

Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому сторонами було погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентна ставка, загальні витрати за кредитом, штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, тощо.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору. Умови кредитного договору № 100710120 від 08.09.2021 та його пролонгації: сума кредиту 1300,00 грн. (п. 1.2.); строк кредитування 24 днів з 08.09.2021 (п. 1.3.); дата повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01.10.2021 (п. 1.4.); проценти за користування кредитом 3,12 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2.); комісія за надання кредиту 00,00 грн., яка нараховується за ставкою 0,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1.); стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6.).

У п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах.

Загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах становить не більше 60 днів і проценти нараховуються за ставкою, наведеною у п. 1.6 Договору (п. 2.3.1.2.).

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок надання, продовження строку кредиту, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом і сплату комісії.

Згідно квитанції Liqpay від 11.09.2021 року ОСОБА_1 на підставі договору № 100710120 надано кредит у сумі 1300,00 грн., який перераховано на платіжну картку відповідача (а.с. 29).

Згідно складеної ТОВ «Мілоан» відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 100710120, станом за період дії строку кредиту, тобто з 08.09.2021 року до 01.12.2021 року заборгованість за кредитним договором від 08.09.2021 не погашена і складає 5203,12 грн., з яких: прострочена заборгованість тіла кредиту 1300,00 грн., заборгованість по процентах 3903,12 грн. (а.с. 30).

15.01.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 4756535.

Крім того, 17.12.2021 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за кредитним договором № 100710120.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого та реєстру боржників до цього договору, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договорами № 4756535, № 100710120.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 4756535 від 11.09.2021 року та № 100710120 від 08.09.2021 року.

Із долучених до матеріалів справи розрахунків слідує, що позивач заявляє до стягнення з відповідача розмір заборгованості за кредитним договором № 4756535 від 11.09.2021 року станом на 10.01.2023 року, що становить 35595,00 грн. з яких: 4500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14625,00 грн. - заборгованість по процентах, 495,00 грн. заборгованість за комісіями, нараховані відсотки зг. кр. дог. 15975,00 гривень та за кредитним договором № 100710120 від 08.09.2021 року станом на 10.01.2023 року, що становить 9688,12 грн. з яких: 1300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3903,12 грн. - заборгованість по процентах, нараховані відсотки зг. кр. дог. 4485,00 гривень (а.с. 31-32).

За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитами до 01.10.2021 року та 02.10.2021 року відповідно, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строків кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору.

Поряд з цим, системний аналіз положень п. п. 1.1-1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (20 днів, 24 дні), п. п. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 11.09.2021 року та закінчився 30.11.2021 року за договором № 4756535 від 11.09.2021 року та розпочався 08.09.2021 року, закінчився 01.12.2021 року за договором № 100710120 від 08.09.2021 року, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитних договорів не передбачено можливості його подальшої пролонгації.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З урахуванням наведеного, виконаний позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за період з 11.09.2021 року по 30.11.2021 року та з 08.09.2021 року по 01.12.2021 року, суд вважає обґрунтованим (а.с. 9а, 30).

Нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування (після 30.11.2021 року за договором № № 4756535 від 11.09.2021 року, після 01.12.2021 року № 100710120 від 08.09.2021 року) за стандартною ставкою (5 % в день) суперечить як умовам договору, так і нормам матеріального права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що припис пункту 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розрахунок нарахованих відсотків на день відступлення прав вимоги включає в себе також «нараховані відсотки зг.кр.дог.» (на час відступлення прав вимоги за договором № 4756535 - 10.01.2023 року) у розмірі 15975,00 грн. та «нараховані відсотки зг.кр.дог.» (на час відступлення прав вимоги за договором № 100710120 - 10.01.2023 року) у розмірі 4485,00 грн., однак позивач не обґрунтував правові підстави нарахування такої суми, а тому їх стягнення до задоволення не підлягають

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов позивача підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 4756535 від 11.09.2021 року в розмірі 19620,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4500 грн., заборгованості за відсотками 14625,00 грн., комісія 495 грн. та за кредитним договором № 100710120 від 08.09.2021 року в розмірі 5203,12 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1300 грн., заборгованості за відсотками 3903,12 грн. на загальну суму 24823,12 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 16000 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, прайс листом АО «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 707 від 01.07.2025 року, витягом з акту № 12 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025 року.

Проте позивачем не надано належних доказів, що підтверджують сплату гонорару адвокату.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність документального підтвердження про понесені відповідачем витрати на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат з позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1327 грн. 90 коп. пропорційно частині задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 625, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4756535 від 11.09.2021 року в розмірі 19620,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4500 грн., заборгованості за відсотками 14625,00 грн., комісія 495 грн. та заборгованість за договором про споживчий кредит № 100710120 від 08.09.2021 року в розмірі 5203,12 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 1300 грн., заборгованості за відсотками 3903,12 грн. на загальну суму 24823 (двадцять чотири тисячі вісімсот двадцять три) грн. 12 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1327 (одна тисяча триста двадцять сім) грн. 90 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.

Відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту рішення 10 листопада 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.