Провадження №2-о/523/449/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в місті Одеса, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеська міська рада, Публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівельний завод» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності від 21.11.1997р., зареєстрованого за реєстровим номером 4857, яке було видане Херсонським суднобудівельним заводом на ім`я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що під час видачі зазначеного вище свідоцтва про право власності по-батькові заявниці записано як « ОСОБА_2 », в той же час за паспортом громадянки України її прізвище значиться як « ОСОБА_3 ». Наявність таких розбіжностей у правовстановлюючому документі та її паспорті позбавляє її можливості зареєструвати квартиру в державному реєстрі, а згодом розпорядитися на власний розсуд. Наявні обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді від 15.08.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Від заявниці ОСОБА_1 до суду надійшла заява в якій вона підтримала заяву, просить розглянути вимоги за її відсутності.

Від представника Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеська міська рада надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

ПАТ «Херсонський суднобудівельний завод» не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що Херсонським суднобудівельним заводом 21.11.1997р. видане свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно відмітки на свідоцтві про право власності, таке було зареєстроване в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 22.12.1997р. за номером 41132, в реєстраційній книзі №104.

Паспортом громадянки України серії НОМЕР_2 , виданого Комсомольським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 03.09.1998р. була паспортизована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На аркуші №11 паспорту є відмітка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 з 26.12.1984р. в квартирі АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою зазначеною вище підтверджено довідкою від 22.12.2022р. № 5138- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Також, з договору № 4764 від 01.11.1997р. слідує, що ЖЕК ХСЗ уклав з ОСОБА_1 договір власника квартири багатоквартирного будинку про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Предметом договору є забезпечення обслуговування та ремонту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а власник квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 прийняла обов`язок по витратах за таке обслуговування.

Отже, на теперішній час по-батькові заявниці « ОСОБА_3 », зазначене у паспорті громадянки України не збігається з прізвищем зазначеному у свідоцтві про право власності на житло « ОСОБА_2 ».

Відповідно до статті 4 ЦПК України та статті 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 7 статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Згідно пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що кореспондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявник довела той факт що свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 .

Таким чином, заява внесена до суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч.1 ст.315, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1997р. № 4857, виданого Херсонським суднобудівельним заводом, яким посвідчено право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_4 ;

Заінтересовані особи: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеська міська рада, , місцезнаходження: м. Одеса, вул. Артура Савельєва, буд.6;

Публічне акціонерне товариство «Херсонський суднобудівельний завод», , м. Херсон, Карантинний острів, буд.1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18 вересня 2024р.

Суддя