Провадження № 2-о/947/604/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 року

Київський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (), Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.25 заходами електронного суду, адвокат Мартинюк Юлія Сергіївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як їх представник, звернулась до Київського районного суду м.Одеси з заявою про встановлення факту народження у місті Севастополь, що є тимчасово окупованою територією України, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини чоловічої статі ( ОСОБА_3 ), а також ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини жіночої статі ( ОСОБА_4 ) у батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянка України, батько- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянин України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 11.11.25 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ().

До судового засідання заходами електронного суду адвокатом Мартинюк Юлією Сергіївною, яка діє в інтересах та як представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надала заяву про можливість розгляду справи за її та заявників відсутністю, в якій вимоги щодо встановлення факту народження дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на тимчасово окупованій території України у місті Севастополі, підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

З боку заінтересованих осіб: Київського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяв чи клопотань не надходило, представник заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Справу розглянуто за відсутністю учасників справи, в силу неможливості їх явки в судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтва про народження дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією (відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно з положеннями статей 1, 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України,а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Так судом встановлено, що 18.07.2009 року громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис 439. Після укладання шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_6 , дружині - ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь, що є тимчасово окупованою територією України народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженець м. Севастополь, громадянин України паспорт серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженка м. Севастополь, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_4 )

Факт народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловічої статі підтверджений свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданим відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління записів актів цивільного стану м.Севастополя - органом непідконтрольним державній владі України, яке не є підставою для державної реєстрації народження дитини згідно з чинним законодавством, яке регулює порядок реєстрації актів цивільного стану України.

Також щодо народження вказаної дитини до матеріалів справи надано копію обмінної картки пологового будинку та виписку №5867 із медичної картки

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Севастополь, що є тимчасово окупованою територією України народилась дитина жіночої статі - ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженець м. Севастополь, громадянин України паспорт серії НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженка м. Севастополь, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_4 ).

Факт народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 жіночої статі підтверджений свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління записів актів цивільного стану м.Севастополя - органом непідконтрольним державній владі України, яке не є підставою для державної реєстрації народження дитини згідно з чинним законодавством, яке регулює порядок реєстрації актів цивільного стану України.

Також щодо народження вказаної дитини до матеріалів справи надано довідку про народження №Р-00726 від 13.03.2019 року, копію обмінної картки №00551 пологового будинку.

Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дітей та отримання свідоцтв про їх народження державного зразку.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином свідоцтвом про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 видане повторно 16.09.2015 відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління записів актів цивільного стану м.Севастополя органом, що непідконтрольний державній владі України, та свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 видане 13.03.2019 відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління записів актів цивільного стану м.Севастополя є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Також відомості про народження дитини заявника відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Підставою для державної реєстрації народження на території України є медичне свідоцтво про народження (Форма № 103/о) форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, або рішення суду про встановлення факту народжені дитини на території України.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Оскільки реєстрація народження дітей в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь Україна (тимчасово окупована територія України) дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Севастополь Україна, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 21.08.2009 року, а батьком громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: м. Севастополь Крим, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.12.2001 року, а також факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь Україна (тимчасово окупована територія України) дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Севастополь Україна, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 21.08.2009 року, а батьком громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: м. Севастополь Крим, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.12.2001 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є діти заявників, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявників про встановлення факту народження дітей, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтва про народження, батьками якої є громадяни України, виданого державним органом України.

Відповідно до ст.317ЦПК України,суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за участі заінтересованої особи Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (), Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) () про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України- задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь Україна (тимчасово окупована територія України) дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Севастополь Україна, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 21.08.2009 року, а батьком громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: м. Севастополь Крим, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.12.2001 року.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь Україна (тимчасово окупована територія України) дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Севастополь Україна, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 21.08.2009 року, а батьком громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце народження: м. Севастополь Крим, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 27.12.2001 року.

Рішення суд підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. О. Луняченко