ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/739/25
№ провадження 2/646/1675/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.25 місто Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючої судді Іщенко О. В.,
за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» Тараненко А. І.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України у порядку заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейс» в особі представника Тараненка А. І. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у розмірі 21 967,50 гривень, яка складається з 6 037,50 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 15 930,00 гривень - заборгованість за відсотками; судовий збір у сумі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 00-10883958 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» перед прийняттям рішення про видачу кредитних коштів та укладення кредитного договору перевірило не лише особисті дані відповідача з метою його ідентифікації, а й приналежність платіжної картки позичальнику.
На переконання позивача, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, прийняття відповідних умов надання кредиту, а також повідомлення кредитодавцем у встановленій законом формі всіх умов, які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а отже належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами правочину.
Зі змісту кредитного договору убачається, що у ньому визначені основні істотні умови, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
10 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно із договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року безготівковим зарахуванням через компанію Товариство з обмеженою відповідальністю «Платежі Онлайн» на платіжну картку № 4149-50ХХ-ХХХХ-0405, що свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші».
Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі.
Всупереч умов Договору № 00-10883958 від 10 січня 2024 року відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 21 967,50 гривень, яка складається з: 6 037,50 гривень - заборгованість по кредиту, 15 930,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Позивач зазначає, що сторонами було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій було надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось.
В обгрунтування наявності права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до відповідача за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року, позивач посилається на те, що 22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024, згідно із яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» було відступлено право грошової вимоги до відповідача.
16 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс`було укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року.
Отже, за таких підстав у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, на переконання позивача, відповідач має заборгованість за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у розмірі 21 967,50 гривень, яка складається з: 6 037,50 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 15 930,00 гривень - заборгованість за відсотками, які, позивач, керуючись статтями 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 4, 15, 133, 134, 137, 141, 175 Цивільного процесуального кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь.
Окрім того, позивач просить суд стягнути на свою користь з ОСОБА_1 судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні на 26 березня 2025 року.
Представник позивача у судове засідання 26 березня 2025 року не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином; у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення судом заочного рішення по справі.
Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, інформація про його належне повідомлення про дату та час судового розгляду була відсутня, суд, керуючись принципами забезпечення доступу сторін та учасників справи до правосуддя, рівності сторін у процесі, відклав судове засідання на 18 липня 2025 року.
У судове засідання, призначене на 18 липня 2025 року, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на те, що правова позиція відповідача була невідома суду, для забезпечення його процесуальних прав, судове засідання було відкладено на 08 жовтня 2025 року.
У зв`язку з перебуванням судді у відрядженні, судове засідання було відкладено на 31 жовтня 2025 року.
Відповідач у судове засідання 31 жовтня 2025 року не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив.
За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання та не повідомлення ним про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі, ухвалою від 31 жовтня 2025 року постановив розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 10 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10883958 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Відповідно до пункту 1.1. договору кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язалася одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до пунктів 1.2-1.3 договору, сума кредитного ліміту складає 5 750,00 гривень, тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 240 календарних днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 06 вересня 2024 року.
Згідно із підпунктами 1.4.1. - 1.4.2. пункту 1.4. договору, стандартна процентна ставка складає 2,40 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли клієнт має право на використання зниженої процентної ставки - у разі якщо така знижена процентна ставка передбачена договором).
Знижена процентна ставка складає 1,2 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за рекомендованою датою погашення процентів, визначеною підпунктом 1.3.1. даного договору.
Згідно із пунктом 1.5 договору, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що становить 287,50 гривень.
У пункті 2.8. договору зазначено, що датою надання/видачі кредиту є 10 січня 2024 року, сума кредиту - 5 750,00 гривень, яка перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Згідно із паспортом споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредитна лінія, сума кредиту - 5750,00 гривень, строк кредитування - 240 календарних днів, мета отримання кредиту - на споживчі потреби.
У якості інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача зазначено процентну ставку, відсотків річних - 840,0 %, знижена процентна ставка 1,2 % в день перші 30 днів, тип процентної ставки - фіксована, порядок зміни змінюваної процентної сатвки - не передбачено.
Окрім того, встановлено комісію за надання кредиту - 287,50 гривень. Загальні витрати за кредитом - 31 337,50 гривень. Орієнтовна річна процентна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 37 087,50 гривень.
Зі змісту вказаного вище документа встановлено, що зазначена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 13 січня 2024 року.
На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» своїх зобов`язань за договором кредитної лінії № 00-10883958 від 10 січня 2024 року позивач надав інформаційну довідку № 204/09 від 09 вересня 2024 року, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Платежі онлайн», за якою товариство як технологічний оператор платіжних послуг повідомило, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» проведено успішні транзакції «видача».
З виписки по особовому рахунку за Кредитним договором № 00-10883958 ПІБ: ОСОБА_1 встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» станом на 26 грудня 2024 року становить 21 967,50 гривень та складається з: 6 037,50 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 15 930,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами.
Як убачається з детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року станом на 16 серпня 2024 року становить 5 750,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 15 930,00 гривень - сума заборгованості за нарахованими процентами, 287,50 гривень - сума заборгованості за нарахованими комісіями, що разом становить 21 967,50 гривень.
Згідно із інформацією, наданою Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», банківська картка № НОМЕР_4 емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), номер телефону НОМЕР_1 зазначено в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) та є фінансовим номером, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № 4149-50ХХ-ХХХХ-0405 в період з 10.01.2024 по 16.01.2024, повний номер рахунку маска-картки № НОМЕР_6 .
Окрім того, інформація про надання ОСОБА_1 кредитних коштів на картку, зазначену в договорі, а також про рух коштів, міститься в даних щодо рахунку № НОМЕР_7 за період з 10 по 16 січня 2024 року. Зазначений рахунок відкрито ОСОБА_1 27 січня 2021 року в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк».
З матеріалів справи убачається, що 22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024.
Згідно із пунктом 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Того ж дня між сторонами договору факторингу підписано акт приймання-передачі реєстру боржників.
В подальшому, 16 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС.
Згідно із пунктом 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Відповідно до пункту 3.1 договору фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс») сплачує клієнту (Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит») суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 931 693,32 гривень без ПДВ на банківський рахунок клієнта протягом семи банківських робочих днів від дати підписання договору.
16 серпня 2024 року між сторонами договору факторингу підписано акт приймання-передачі реєстру боржників, де згідно із витягом з реєстру ОСОБА_1 значиться за № 1784.
Право вимоги переходило двічі: від первісного кредитора від Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс».
Укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили, що за умови оплати клієнту суми фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, клієнт зобов`язаний передати фактору документи, що підтверджують права вимоги шляхом підписання з фактором акту прийому-передачі документації.
Так, в матеріалах справи містяться акти прийому-передачі документації та витяги з реєстрів прав вимоги, в яких зазначена необхідна інформація щодо права вимоги, яке відступається, а також у яких сторонами погоджена ціна відступлення прав вимоги.
Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 16082024-МКЕЙС від 16 серпня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21 967,50 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між «Фінансовою компанією «Ейс», яка набула право вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит», якому відступлено право вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.
Договір про надання фінансового кредиту було укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно із договором про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року та додаткової угоди № 4 до договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» здійснює представництво інтересів товариства у даних спірних правовідносинах.
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, від 22 листопада 2024 року загальна вартість наданих правових та юридичних послуг становить 7 000,00 гривень.
Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального коденсу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
З матеріалів справи убачається, що 22 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» укладено договір факторингу № 22-01/2024.
Згідно із пунктом 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Як встановлено з акту приймання-передачі до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, клієнт Товариство з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» передав, а фактор Товарство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» прийняв реєстр боржників клієнта від 22 січня 2024 року, складений згідно із додатком № 1 до договору.
З витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, яким є Реєстр боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Качай Гроші» до договору факторингу № 22-01/2024 від 22 січня 2024 року, встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у сумі 6934,50 гривень, яка складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту: 6 037,50 гривень та залишку заборгованості за звичайними відсотками - 897,00 гривень.
В подальшому, 16 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» укладено договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС.
Згідно із пунктом 2.1 договору, клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Відповідно до пункту 3.1 договору фактор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС») сплачує клієнту (Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит») суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 1 931 693,32 гривень без ПДВ на банківський рахунок клієнта протягом семи банківських робочих днів від дати підписання договору.
16 серпня 2024 року між сторонами договору факторингу підписано акт приймання-передачі реєстру боржників, де, згідно із витягом з реєстру, ОСОБА_1 значиться за № 1784.
Отже, право вимоги переходило двічі: від первісного кредитора від Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та від Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС».
Укладаючи договори факторингу, сторони цих договорів обумовили, що за умови оплати клієнту суми фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, клієнт зобов`язаний передати фактору документи, що підтверджують права вимоги шляхом підписання з фактором акту прийому-передачі документації.
Так, в матеріалах справи містяться акти прийому-передачі документації та витяги з реєстрів прав вимоги, в яких зазначена необхідна інформація щодо права вимоги, яке відступається, а також, у яких сторонами погоджена ціна відступлення прав вимоги.
Отже, суд уважає доведеним факт набуття позивачем права вимоги до боржників, до переліку яких входить і відповідач ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування тамісцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (занаявності), прізвище, ім`я, по батькові та місцепроживання споживача(позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору.
У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до пунктів 5) та 6) частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спіних правовідносин, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частин третьої та шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що конструкцію договору приєднання, яким є договір кредитної лінії № 00-10883958 від 10 січня 2024 року було розроблено кредитодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші».
Оскільки умови договору приєднання розробляються фінансовою компанією, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим фінансова компанія має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому з огляду на зміст статей 633 та 634 Цивільного кодексу України можна уважати, що споживач фінансових послуг лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у розмірі 21 967,50 гривень, яка складається із: 6037,50 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 15 930,00 гривень - заборгованість за відсотками, обгрунтував право вимоги до відповідача тим, що між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10883958 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Із наданої Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» інформації встановлено, що банківська картка № НОМЕР_4 , зазначена у договорі кредитної лінії 00-10883958 від 10 січня 2024 року, дійсно емітована на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ).
Номер телефону НОМЕР_1 , зазначений у договорі кредитної лінії та використаний для надсилання одноразового ідентифікатора при підписанні відповідачем договору кредитної лінії, зазначений в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) та є фінансовим номером, на який надсилалася інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 у період з 10.01.2024 по 16.01.2024.
З наданої суду інформації про рахунок № НОМЕР_7 , відкритий 27 січня 2021 року на ім`я ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк», за період з 10.01.2024 по 16.01.2024, встановлено, що 10 січня 2024 року на рахунку була відображена операція - транзакція з безготівкового зарахування коштів у сумі 5 750,00 гривень, місце проведення - PAYWAY1*TR5AV, місто - Київ.
З інформації про рух коштів на рахунку убачається, що відповідач активно користувався кредитними коштами, зокрема, розраховувався за товари та послуги, знімав готівку, про що свідчать відповідні операції.
Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 5 750,00 гривень, а також з огляду на те, що відповідач активно користувався кредитними коштами, суд дійшов висновку, що відповідач фактично отримав кредитні кошти у зазначеному розмірі, а отже, вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту є такою, що підтверджується матеріалами справи, ґрунтується на належних та допустимих доказах, які узгоджуються між собою, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.
Окрім того, судом встановлено, що мобільний номер телефону, на який надсилався одноразовий ідентифікатор для підписання договору кредитної лінії, є фінансовим номером телефону, закріпленим за ОСОБА_1 .
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що саме відповідач особисто здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору в електронній формі, та, відповідно, погодився з його умовами, зокрема, з положеннями пункту 1.5 договору, яким передбачено обов`язок позичальника сплатити одноразову комісію у розмірі 5,0 % від суми кредиту, що становить 287,50 гривень.
Отже, вимога позивача в частині стягнення з відповідача комісії у розмірі 287,50 гривень є правомірною, обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, тому підлягає задоволенню.
Стосовно заборгованості відповідача за відсотками суд зазначає таке.
Згідно із випискою з особового рахунка за кредитним договором № 00-10883958, заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» станом на 26 грудня 2024 року становить 21 967,50 гривень та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 6 037,50 гривень, простроченої заборгованості за процентами у розмірі 15 930,00 гривень.
З детального розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року станом на 16 серпня 2024 року убачається, що заборгованість відповідача за нарахованими процентами становить 15 930,00 гривень.
Суд зазначає, що надані позивачем розрахунки заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року, не можуть уважатись достатніми доказами на підтвердження правильності нарахування заборгованості за відсотками, оскільки не містять відомостей про періоди нарахування відсотків, розмір процентної ставки, залишку основного боргу, з якого здійснювалося нарахування, формули або способу обчислення сум відсотків тощо.
Ураховуючи відсутність у матеріалах справи належних, допустимих і достатніх доказів, які б підтверджували розмір та обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року, укладений між клієнтом Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22 листопада 2024 року та акт прийому-передачі наданих послуг від 22 листопада 2024 року.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У частині першій статті 60 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Пунктом 12) частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини першої, пункту 1) частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до частин третьої, четвертої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 3) частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про їх стягнення з відповідача підлягає задоволенню у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1 923,60 гривень.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» задоволено частково, суд уважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у сумі 665,70 гривень.
Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 263 - 265, 280, 282, 289, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у розмірі 6 037 (шість тисяч тридцять сім) гривень 50 копійок.
У позовній вимозі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором № 00-10883958 від 10 січня 2024 року у розмірі 15 930 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 00 копійок - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 10 листопада 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: шосе Харківське, будинок 19, офіс 2005, місто Київ, 02090; номер телефона: НОМЕР_8 , email: ;

Представник позивача: Тараненко Артем Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 21, місто Київ, 02094; номер телефона: НОМЕР_10 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер телефона: НОМЕР_1 .

Суддя О. В. Іщенко