Справа № 950/2298/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2025 року м.Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В.
а участю секретаря - Гладкової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У серпні 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» подало позов до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 27.06.2024 р. між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено електронний Кредитний договір (оферту) № 27.06.2024-100002061. Відповідно до умов Договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 12 000 грн 00 коп. на строк 124 дні з датою повернення 28.10.2024. У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за Договором виникла заборгованість, яка станом на момент пред`явлення позову (28.07.2025) становить 39 840 грн 00 коп.. Заборгованість складається з: основного боргу 12 000,00 грн; процентів 18 600,00 грн; комісії 1 080,00 грн; додаткової комісії 2 160,00 грн; неустойки 6 000,00 грн.
Позивач у позовній заяві просив провести розгляд справи у відсутності свого представника. Також підтвердив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, заяв про відкладення розгляду справи не надала. Правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, про час дату та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином.
Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.
Умовами Договору передбачено: Сума Кредиту: 12 000 грн 00 коп. Строк: 124 днів з дати надання. Дата повернення: 28.10.2024. Процентна ставка "Стандарт": 1,5% за 1 день (протягом перших 2 періодів). Процентна ставка "Економ": 1% за 1 день (протягом наступних періодів). Комісія за надання: 1 080 грн. Комісія за обслуговування: 1 080 грн у кожному з 2 чергових періодів (разом 2 160 грн, що зазначено як "додаткова комісія" у розрахунку).
Кошти у розмірі 12 000,00 грн були перераховані Кредитодавцем на рахунок Позичальника 27.06.2024 р., що стверджено квитанцією про перерахунок коштів. Спосіб надання коштів: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу (4441-11XX-XXXX-1039). Днем надання Кредиту вважається списання коштів з рахунку Кредитодавця.
Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості № 27.06.2024-100002061 від 27.06.2024 р., заборгованість Позичальника ОСОБА_1 складає 39 840 грн 00 коп., що включає основний борг - 12 000,00 грн., проценти - 18 600,00 грн., комісію - 1 080,00 грн., додаткову комісію - 2 160,00 грн. та неустойку - 6 000,00 грн. Проценти нараховані за період з 27 червня 2024 р. по 28 жовтня 2024 р..
Спірні правовідносини є кредитними та регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (ст. 610 ЦК). Судом встановлено неналежне виконання Позичальником своїх зобов`язань, оскільки заборгованість не сплачена добровільно.
Оскільки факт отримання ОСОБА_1 кредиту в розмірі 12 000,00 грн. підтверджений матеріалами справи, а саме - квитанцією про перерахунок коштів, умовами договору, вимога про стягнення основного боргу є обґрунтованою та підлягає повному задоволенню.
Щодо правомірності стягнення комісій, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зауважила, що умова кредитного договору про встановлення плати за послуги (наприклад, за управління кредитом) не є нікчемною, а є оспорюваною. Оскільки відповідач не оспорила ці умови та не спростувала наданий розрахунок, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення процентів та комісій.
За невиконання грошового зобов`язання Позичальник зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню) (ст. 549 ЦК України).
Позивач стверджує, що оскільки договір був укладений 27.06.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України № 3498-IX від 22.11.2023, застосовується пункт 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування", який дозволяє нарахування неустойки за договорами, укладеними з 24.01.2024 року, як спеціальна норма.
Проте, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання.
В Україні воєнний стан, введений 24 лютого 2022 року, триває донині.
Суд дійшов висновку, що позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії воєнного стану, і позовні вимоги в частині стягнення неустойки не підлягають задоволенню.
Незважаючи на аргументи позивача про застосування lex specialis (ЗУ "Про споживче кредитування"), звільнення від неустойки на період воєнного стану, передбачене ЦК України, є загальновизнаним захисним механізмом.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення неустойки у розмірі 6000 грн 00 коп. задоволенню не підлягають.
Загальна сума, що підлягає стягненню, становить: 12 000,00 грн (основний борг) + 18 600,00 грн (проценти) + 3 240,00 грн (комісії) = 33 840 грн 00 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 33 840 грн 00 коп.
Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп..
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розрахунок судового збору, що підлягає стягненню з відповідача: (Сума задоволених вимог / Сума заявлених вимог) * Сума сплаченого збору (33 840,00 грн / 39 840,00 грн) * 2 422,40 грн = 2 059 грн 26 коп.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 059 грн 26 коп.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 1049, 1054, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, Законом України «Про споживче кредитування», ст.ст. 7, 141, 191, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення неустойки (6 000,00 грн) відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Суддя Роман БАКЛАНОВ