У Х В А Л А

12 листопада 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Віктор Мокрецький, розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Корольовського районного суду м. Житомира суду із заявою в якій просили: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку за кожним земельної ділянки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Полісся» розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ЖТ № 0228599.

10 жовтня 2025 року матеріали цієї цивільної справи відповідною ухвалою вищевказаного суду передані за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області до якого і надійшли 05 листопада 2025 року.

Разом із тим, оглянувши матеріали зазначеної заяви суд доходить висновку про необхідність її залишення без руху із огляду на наступне.

Правила п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказують на те, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положення ч. 5 ст. 177 ЦПК України вказують на те, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, на обґрунтування вимог щодо необхідності визнання за позивачами права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування після ОСОБА_5 заявники повідомили, що правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно втрачений (а.с. 2 зворот).

Однак, при огляді матеріалів справи судом установлено, що позивачами до матеріалів позову долучена належним чином засвідчена копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0228599 від 16 липня 1997 року, тобто копія правовстановлюючого документу який ніби то втрачений (а.с. 15). Більше того, у розділі «Додатки» заявники вказують, що оригінал цього акту наявний у їх розпорядженні (а.с. 3 зворот).

Також із тексту постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Андруса А.В. № 187/02-31 від 12 вересня 2025 року слідує, що підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно є відсутність документів, що підтверджується зміну прізвища померлої ОСОБА_3 з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 18-19).

Норми п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачають, що позовна заява повинна містити, зокрема, міст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Також у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За таких обставин, позивачам слід надати у розпорядження суду виправлений примірник позовної заяви у якому належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги стосовно визнання за ними права власності на частку земельної ділянки (паю) в порядку спадкування після ОСОБА_5 і у разі дійсної втрати оригіналу правовстановлюючого документу на зазначене нерухоме майно надати у розпорядження суду докази на підтвердження цього.

У разі ж наявності в заявників вищезгаданого сертифікату на земельну частку (пай) позивачам слід сформулювати свої вимоги відповідно до правил п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Окрім цього, приписи п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказують на те, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Норма п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у свою чергу, передбачає, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Однак, попри вищевказані норми процесуального права, заявниками не вказана ціна цього позову, хоча вимоги стосовно визнання за ними частки на земельний пай в силу положень ст. 176 ЦПК України є вимогами майнового характеру, а отже повинні мати ціну позову.

Абзацом першим статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Стаття 5 вище вказаного закону визначає, що суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов`язки та відповідальність суб`єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Згідно абзацу 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим за рішенням суду.

Ураховуючи наведене, позивачам слід надати суду актуальну інформацію щодо вартості земельної ділянки право власності на частки якої вони просять суд визнати за ними, а також у виправленому примірнику позовної заяви зазначити ціну цього позову.

Окремо суд звертає увагу позивачки на те, що відповідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України виправлений примірник позову останній належить подати до суду в кількості примірників, яка відповідає кількості учасників цього провадження.

Також, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог цієї норми процесуального права до матеріалів позову ОСОБА_8 долучена копія квитанції № 7379-5836-9487-7486 від 01 жовтня 2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн (а.с. 4). Однак, у матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору ОСОБА_1 .

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами абз. 2 п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписи абз. 2 п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вказують на те, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб із 01 січня 2025 року установлено на рівні 3 028 грн.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Окрім цього, ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Таким чином, заявникам слід надати у розпорядження суду докази щодо сплати ними в межах цього провадження судового збору.

Так, за заявлення позовної вимоги щодо встановлення факту, який має юридичне значення ОСОБА_1 слід надати докази сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (із розрахунку 3 028 х 0,4).

Стосовно позовної вимоги майнового характеру, то заявникам слід вирахувати та сплатити суму судового збору після визначення ціни позову заважаючи на положення абз. 2 п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Платiжнi реквізити для перерахування (доплати) судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Жит.обл/Житомир.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0006196

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Житомирський районний суд Житомирської області (назва суду, де розглядається справа).

Недотримання позивачами зазначених положень при зверненні з позовною заявою у справі перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення даної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву залишити без руху з наданням п`ятиденного строку для усунення недоліків зазначених в даному рішенні з дня отримання його копії.

Роз`яснити заявникам, що у випадку неусунення зазначених недоліків заява вважається неподаною та повертається авторові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Віктор Мокрецький