УХВАЛА

14 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 204/5984/21

провадження № 61-13597ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року, ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпро від 16 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 65 % з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня

2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня

2022 року у справі № 204/5984/21.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 травня 2022 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій

з урахування заяви про уточнення вимог, просила:

- скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року;

- прийняти нове рішення про стягнення аліментів з відповідача з урахуванням усіх його доходів, у тому числі військових виплат, пенсійних виплат, з яких не заборонено стягувати аліменти законодавством України;

- зобов`язати Другий Правобережний відділ виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах місті Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в виконавчому провадженні № НОМЕР_1 від 26 червня 2024 року перерахувати заявниці ОСОБА_1 кошти, які виявились заборгованістю по аліментам, стягнутим на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області неустойку та Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють», у розмірі 1 % несплачених аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кожен день прострочення, від дня прострочення сплати аліментів, до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості.

Заява мотивована тим, що 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримала повідомлення Головного правління Національної поліції в Дніпропетровській області № 5420-2025 від 07 лютого 2025 року з довідкою № 155 від 30 січня 2025 року про доходи ОСОБА_2 за період з 01 січня 2021 року по 27 жовтня 2024 рік.

Зазначила, що в цьому повідомленні і довідці міститься інформація про нововиявлені обставини (докази), які охоплюють відомості про доходи ОСОБА_2 період з 06 серпня 2021 року (день подачі позовної заяви у справі № 204/5984/21) по 18 травня 2022 року (день ухвалення судового рішення у справі № 204/5981/21), та які не були відомі суду на момент прийняття рішення у справі.

Вказувала, що 24 квітня 2025 року заявниця звернулася до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) разом із заявою № 17998 про ознайомлення

з матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_1, та дізналася, що по даному виконавчому провадженню не призначено державного виконавця,

а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21 на сьогодні не виконується.

Ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 16 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду

від 21 жовтня 2025 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2025 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21 відмовлено.

30 жовтня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року, ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпро від 16 червня 2025 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 204/5984/21.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами під час розгляду справи № 204/5984/21 не встановлено розмір доходів відповідача ОСОБА_2 та не враховано скрутного матеріального становища ОСОБА_1 , внаслідок чого вона змушена звернутися до суду з зазначеною заявою.

Вказувала, що незгодна із порядком розрахунку державними виконавцями сум та джерел доходів відповідача - ОСОБА_2 у процесі виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Щодо оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року

З матеріалів касаційного провадження № 61-9542ск22 вбачається, що

01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» було подано касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 204/5984/21.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року (провадження № 61-9542ск22) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 204/5984/21.

31 жовтня 2025 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Зазначена норма процесуального права є імперативною, незалежно від доводів касаційної скарги.

Отже, за наявності ухвали Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі № 204/5984/21 не може бути відкрито касаційне провадження за повторною касаційною скаргою тієї самої особи на ті самі судові рішення, а тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.

Щодо оскарження ухвали Чечелівського районного суду м. Дніпро

від 16 червня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 21 жовтня 2025 року

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга в цій частині

є необґрунтованою, а правильне застосування судам норм права при вирішенні питання про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Главою 3 Розділу V ЦПК України передбачено перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) вказано, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі зазначено, що не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Судами встановлено, що як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилається на отримання нею повідомлення Головного правління Національної поліції в Дніпропетровській області № 5420-2025 від 07 лютого 2025 року з довідкою № 155 від 30 січня 2025 року про доходи ОСОБА_2 за період з 01 січня 2021 року по 27 жовтня 2024 рік.

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленим, оскільки рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі №204/5984/21 стягнуто з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, у зв`язку із чим сама по собі зміна розміру цього доходу не є підставою для перегляду вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Щодо доводів касаційної скарги про порушеннядержавними виконавцями розрахунку сум та джерел доходів відповідача - ОСОБА_2 у процесі виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі № 204/5984/21 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, то такі не заслуговують на увагу, оскільки зазначена обставина не може бути нововиявленою з огляду на положення частини другої статті 423 ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції вірно роз`яснено заявнику, що вона вправі оскаржити дії державного виконавця в порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до не згоди із ухваленими судовими рішеннями судом першої та апеляційної інстанції, що також не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга в частині оскарження ухвали Чечелівського районного суду м. Дніпро

від 16 червня 2025 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 21 жовтня 2025 року необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамиє очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 4, 17, 44, 268, 352, 358, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 18 травня 2022 року, ухвалу Чечелівського районного суду м. Дніпро

від 16 червня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 21 жовтня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак