Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4155/25
Провадження №: 2/332/2594/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі судового засідання Паніній Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жила Катерина Сергіївна, до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Гуляйпільський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з майна,

встановив:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жила Катерина Сергіївна, до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа: Гуляйпільський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 01.09.2010 року на нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було накладено арешт на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА721661 від 01.09.2010 року, винесеної державним виконавцем Відділу державноі? виконавчоі? служби Гуляи?пільського раи?онного управління юстиціі? Копервас Оксаною Вікторівною, в рамках виконавчого провадження № 21095435. 01.09.2010 державним виконавцем Відділу державноі? виконавчоі? служби Гуляи?пільського раи?онного управління юстиціі? було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 21095435 згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999, який втратив чинність 05.01.2017), тобто у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт, закінчено майже 15 (п?ятнадцять) років тому, у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а матеріали виконавчого провадження знищені за перебігом терміну зберігання, проте виконавча служба не вбачає підстав для зняття арешту.

У зв?язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 позбавлена законної можливості зняти арешт з належного їй нерухомого майна в позасудовий спосіб, при цьому, наявність арешту нерухомого майна перешкоджає вільному розпорядженню позивачем її власністю.

Ухвалою судді від 13.08.2025 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 12.09.2025 було закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник адвокат Жила К.С. в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у якому просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, розглянути справу за відсутності представника. Зазначив, що дійсно, ОСОБА_1 мала перед ПриватБанком заборгованість за кредитним договором № 70215_cred від 12.06.2007 року, яка була підтверджена заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 28.12.2009 р. по справі № 2-719/2009 року, яким також було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми задоволених судом позовних вимог.

Виконавчий лист, виданий по цій справі, пред`являвся Банком до ВДВС з метою його примусового виконання.

Станом на сьогодні заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 70215_cred від 12.06.2007 року перед ПриватБанком є погашеною/сплаченою, рішення суду по справі № 2-719/2009 року є виконаним, а угода - закритою, що підтверджується банківською випискою за договором.

Отже, у АТ КБ „ПРИВАТБАНК відсутні будь-які заперечення щодо позовних вимог позивача через відсутність кредитних зобов`язань у ОСОБА_1 за кредитним договором № 70215_cred від 12.06.2007 року перед ПриватБанком.

Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, надав письмові пояснення, у яких зазначив, що згідно з перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що на виконанні у Гуляйпільському відділі державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 21095435 з виконання виконавчого листа № 2-718/08 від 12.01.2010, виданого Гуляйпільським районним судом про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми задоволених вимог в сумі 7214,43 грн. Боржником за вказаним виконавчим провадженням зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 . Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк», місце знаходження : м. Запоріжжя, вул.. Глісерна,1.

07.07.2010 за виконавчим провадженням № 21095435 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Відділу Копервас Оксаною Вікторівною винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 721661 від 01.09.2010. Відомості про арешт нерухомого майна боржника внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10198132 та реєстраційним номером обтяження 10198167.

01.09.2010 державним виконавцем Відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 21095435 згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999, який втратив чинність 05.01.2017), тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств обороннопромислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, станом на 11.09.2025 до Гуляйпільського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, які застосовувались в рамках виконання виконавчого листа № 2-718/08 від 12.01.2010 виданого Гуляйпільським районним судом про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми задоволених вимог в сумі 7214,43 грн.

Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА721661 від 01.09.2010 року, винесеної державним виконавцем Відділу державноі? виконавчоі? служби Гуляи?пільського раи?онного управління юстиціі? Копервас Оксаною Вікторівною, на нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 10198167), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 437524596 від 30.07.2025 р.

З листа Гуляйпільського відділу Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області ПМУМЮ (м.Одеса) №15080/29.17-41 від 07.08.2025 р., відомо, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 21095435 з виконання виконавчого листа № 2-718/08 від 12.01.2010, виданого Гуляйпільським районним судом Запорізької області про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми задоволених вимог в сумі 7214,43 грн. Боржником за вказаним виконавчим провадженням зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк», місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Глісерна, 1.

В межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Відділу Копервас Оксаною Вікторівною винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 721661 від 01.09.2010. Відомості про арешт нерухомого майна боржника внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10198132 та реєстраційним номером обтяження 10198167.

01.09.2010 державним виконавцем Відділу було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 21095435 згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999, який втратив чинність 05.01.2017), тобто у зв?язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Станом на 07.08.2025 паперові матеріали виконавчого провадження № 21095435 знищенні, тому відсутня можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №21095435.

При цьому, виконавча служба повідомила, що станом на 07.08.2025 відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА 721661 від 01.09.2010.

У відзиві на позовну заяву від 04.09.2025 року АТ КБ ПриватБанк повідомило, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дійсно мала перед АТ КБ „ПриватБанк заборгованість за кредитним договором № 70215 від 12.06.2007 року, яка була підтверджена заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 28.12.2009 р. по справі № 2-719/2009 року, яким також було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 , в межах суми задоволених судом позовних вимог .

Виконавчий лист, виданий по цій справі, пред`являвся АТ КБ „ПриватБанк до ВДВС з метою його примусового виконання.

Станом на сьогодні заборгованість ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за кредитним договором № 70215 від 12.06.2007 року перед АТ КБ „ПриватБанк є погашеною/сплаченою, рішення суду по справі № 2-719/2009 року є виконаним, а угода - закритою, що підтверджується банківською випискою за договором № б/н за період з 01.01.1999 - 12.08.2025.

АТ КБ „ПриватБанк повідомило, що у нього відсутні будь-які заперечення щодо позовних вимог Позивача через відсутність кредитних зобов`язань у ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за кредитним договором № 70215 від 12.06.2007 року перед ПриватБанком.

За змістом ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як роз`яснено у п. 2 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частини першої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України закріплена гарантія непорушності права приватної власності особи.

Відповідно до частини першої статей 321 та 391 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у праві його здійснення і власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У Постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року №61-3814св22 (справа №2/0301/806/11), викладено правовий висновок, згідно з яким: .застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до п.37 постанови Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

В постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №203/3435/21 зазначено, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

В даному випадку, має місце порушення прав Позивача як власника майна, у зв?язку з наявним обтяженням - арештом нерухомого майна на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА721661 від 01.09.2010 року, винесеної державним виконавцем Відділу державноі? виконавчоі? служби Гуляи?пільського раи?онного управління юстиціі? Копервас Оксаною Вікторівною, прийнятої в межах виконавчого провадження, яке на даний час є завершеним у зв?язку з фактичним виконанням, коли арешт з майна останнього в порядку передбаченому Законом не знятий.

Позивач позбавлений можливості зняти арешт зі свого майна в інший позасудовий спосіб.

Відтак, виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно, закінчено в 2010 році у зв?язку з фактичним виконанням, матеріали виконавчого провадження знищені, стягувач за виконавчим провадженням не має грошових претензій до боржника, а подальше занадто тривале збереження арешту майна Позивача не може бути виправданим, не відповідає принципу правової визначеності і порушує право особи мирно володіти своїм майном згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Підстави для продовження існування арешту відсутні, а тому позов ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 13, 80, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Жила Катерина Сергіївна, до Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк, третя особа: Гуляйпільський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління юстиції, про зняття арешту з майна, задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 10198167), накладений на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АА721661 від 01.09.2010 року, винесеної державним виконавцем Відділу державноі? виконавчоі? служби Гуляи?пільського раи?онного управління юстиціі? Копервас Оксаною Вікторівною, на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Повний текст рішення суду складено 14 листопада 2025 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Жила Катерина Сергіївна

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, .

Третя особа: Гуляйпільський відділ Державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), адреса: м.Запоріжжя, вул.П.Майбороди 25, .

Суддя: О.М.Погрібна