СКОЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
12 листопада 2025 року місто Сколе
Стягувач ТзОВ «Газорозподільні мережі України»в особі Львівської філії, у порядку представництва, котре здійснює адвокат Басик А.М., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 29.10.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву у порядку наказного провадження, в якій просить видати судовий наказ про стягнення на користь Львівської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» з боржниці ОСОБА_1 2 817 грн. 36 коп. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2024 року по 31.08.2025 року. Судовий збір у розмірі 242 грн. 24 коп. стягувач ТзОВ «Газорозподільні мережі України»при видачі судового наказу просить покласти на боржницю ОСОБА_1 ..
Вищевказана заява про видачу судового наказу подана та оформлена у відповідності до вимог, встановлених статтями 162-164 ЦПК України. Підстав для відмови у видачі судового наказу чи повернення такої заяви, передбачених ст. 165 ЦПК України, суддею не встановлено. Своєю чергою, відомості про зареєстроване місце проживання боржниці ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 ,підтверджуються інформацією, що надійшла засобами поштового зв`язку на адресу Сколівського районного суду Львівської області від Західного міжрегіонального управління ДМС України 11.11.2025 року та була зареєстрована в діловодстві за вх. № 7738.
Отож, при видачі даного судового наказу на підставі вищевказаної належно поданої й оформленої заяви, виходжу з наступного.
За змістом ст. 162 ЖК України (у редакції Закону України № 2215-ІХ від 21.04.2022 року «Про дерадянізацію законодавства України») плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У свою чергу, індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Перелік житлово-комунальних послуг наведений у статті 5 вищевказаного Закону, до котрих, з-поміж іншого, належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно пункту 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної мережі та можливості постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором газорозподільної мережі, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Типовий договір розподілу природного газу є публічним, його умови є однаковими для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року (пункт 1.2.) та є Договором приєднання, що укладається сторонами з урахуванням положень статей 633 , 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до його умов на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем Заяви-приєднання, сплати рахунку оператору газорозподільної мережі та/або документальне підтвердження споживання природного газу (пункт 1.3.). Обсяги споживання природного газу по особовому рахунку, відкритому на ім`я споживача, визнається згідно з Правилами комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі, визначеними розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2080 від 07.10.2019 року внесені зміни до Типового договору розподілу природного газу, як складової вартості природного газу. Відповідно до змін оплата вартості послуги оператора газорозподільної мережі з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора газорозподільної мережі, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розмір плати за розподіл газу розраховується індивідуально для кожного абонента. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік (період з початку жовтня до кінця вересня). Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу розподіляється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для оператора газорозподільної мережі тариф на послуги з розподілу природного газу. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку оператора газорозподільної мережі (абз. 2 пункту 6.6. розділу VI договору). Споживачі можуть сплачувати за розподіл газу щомісяця або одним платежем за будь-який період, в тому числі квартал, півроку чи рік.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
У відповідності до пункту 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір з розрахунку 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, котрий станом на дату звернення до суду із заявою про видачу судового наказу становив 242 грн. 24 коп.. Такий судовий збір слід стягнути з боржниці ОСОБА_1 на користь стягувача ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії.
Керуючись статтями 141, 160-162, 167-169 ЦПК України, -
1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Львівської філії заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2024 року по 31.08.2025 року у сумі 2 817 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) грн. 36 коп.;
2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Львівської філії сплачений судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу у сумі 242 (двісті сорок дві) грн. 24 коп.;
3.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачуТовариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».
Суддя Володимир МИКИТИН
Роз`яснити боржниці ОСОБА_1 , що згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України, вона має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Роз`яснити стягувачу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі його Львівської філії, що відповідно до ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржниці ОСОБА_1 про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили. Судовий наказ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ набрав законної сили «______»_________________2025 року.
Суддя Володимир МИКИТИН