УХВАЛА

14 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 212/1496/24

провадження № 61-14073ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року у справі за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною, а також за позовом третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_1 , про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради про відібрання дитини.

У липні 2024 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, ОСОБА_2 , про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

У серпні 2024 року ОСОБА_2 подав позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , Орган опіки і піклування Виконкому Покровської районної у місті ради, про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною.

Рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відібрання дитини залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

Самостійний позов третьої особи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини від батька, визначення місця проживання дитини та встановлення опіки над дитиною залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Амельчишин О. В. залишено без задоволення.

Рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

11 листопада 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Амельчишин О. В., через підсистему «Електронний суд» звернулись до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, призначення опікунів та стягнення аліментів, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та призначення опікунів, постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цій частині. У решті вимог залишити рішення суду першої інстанції без змін. Також просять вирішити питання щодо стягнення з ОСОБА_3 судових витрат.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявниками не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Згідно з актом, складеним 11 листопада 2025 року працівниками апарату суду, виявлено відсутність квитанцій про сплату судового збору, вказаних у додатку до касаційної скарги.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом у 2024 році та заявляла три позовні вимоги немайнового характеру (про відібрання дитини від батька, про визначення місця проживання дитини та про встановлення опіки над дитиною) та одну позовну вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів).

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови їй у задоволенні трьох позовних вимог (про стягнення аліментів, про визначення місця проживання дитини та про встановлення опіки над дитиною).

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги (дві вимоги немайнового характеру) у розмірі 3 875,84 грн (1 211,20 грн*2*200%*0,8).

ОСОБА_2 подав самостійний позов також у 2024 році та заявляв три позовні вимоги немайнового характеру (про відібрання дитини від батька, про визначення місця проживання дитини та про встановлення опіки над дитиною).

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 оскаржує рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови йому у задоволенні двох позовних вимог немайнового характеру (про визначення місця проживання дитини та про встановлення опіки над дитиною).

Отже, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 875,84 грн (1 211,20 грн*2*200%*0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів направлення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги через систему «Електронний Суд» або шляхом надсилання листом з описом вкладення заявниками не надано.

Зокрема, заявниками не надано доказів направлення копії касаційної скарги позивачу за первісним позовом ОСОБА_3 , який не зареєстрував електронний кабінет у підсистему «Електронний суд».

Заявниками надано докази направлення через підсистему «Електронний суд» копії касаційної скарги представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Однак матеріали касаційної скарги не містять доказів того, що ОСОБА_4. уповноважена представляти інтереси ОСОБА_3 у Верховному Суді, як наслідок надсилання їй копії касаційної скарги не може вважатися належним доказом надсилання копії касаційної скарги ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Амельчишин Олег Валерійович, на рішення Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 07 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 27 листопада 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом, зокрема повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников