Справа № 510/1562/23
Провадження № 2/510/410/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, що відкрилось ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її батька ОСОБА_4 та складається з земельної частки (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Ренійське», на території с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області, а також з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею першої черги за законом. Спадщину прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

На підставі клопотання представника позивачки - адвоката Златі Н.С. (ордер серії ВН №1274642) ухвалою суду від 13.12.2023 р. витребувано з Ренійської державної нотаріальної контори інформацію про спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, представник позивачки - адвокат Златі Н.С. направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході дослідження доказів судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.02.2013 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: земельної частки (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Ренійське», на території с. Нагірне Ізмаїльського району Одеської області (свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВМТ№799808 від 20.05.2010 року); житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , згідно виписки з погосподарської книги №167.

Під час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є позивачка ОСОБА_1 (донька), родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.03.1980 року. Інші спадкоємці першої черги ОСОБА_2 (син) родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12.10.2021 року та ОСОБА_3 (дружина) підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 09.02.1975 року.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивачка не звернулась до Ренійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується записами в будинковій книзі.

19.03.2021 року позивачка звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на майно, оскільки до держави воно не перейшло, відумерлою не визнана, відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують та визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи, встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України.

Як було встановлено судом, сторони у справі є спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, що відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Відповідачі ніяких дій для прийняття спадщини не вчинили, не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, про що свідчить заява, яка знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_5 виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області від 23.09.2014 року, РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на:

-земельну частки (пай) розміром 4,10 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Ренійське», на території с. Нагірне, Ізмаїльського району, Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0291515 від 01.12.1997 року;

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ренійського районного суду

Одеської області К.В. Сорокін