Дата документу 10.11.2025Справа № 754/7031/21
Провадження № 2/554/1388/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2025 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Кашуби В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та припинення права власності на частину спільного майна подружжя, шляхом виплати грошової компенсації, -
До Деснянського районного суду м. Києва 07 травня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та припинення права власності на частину спільного майна подружжя, шляхом виплати грошової компенсації.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2021 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та про припинення права власності на частину спільного майна подружжя, шляхом виплати грошової компенсації, суд встановив, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду м. Києва за правилами загальної підсудності.
У відповідності до ч. 1 ст. 27, 28, 31, 353, 354 ЦПК України, суд ухвалив цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та про припинення права власності на частину спільного майна подружжя, шляхом виплати грошової компенсації - передати для розгляду за підсудністю до Октябрського районного суду міста Полтава.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року головуючим суддею визначена Тімошенко Н.В.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2021 року справу прийнято до провадження судді Тімошенко Н.В.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд поділити спільне сумісне подружнє майно, а саме: автомобіль марки «KIA OPTIMA» 2015 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 : НОМЕР_3 ; техніку в магазині «Фокстрот» за адресою: АДРЕСА_1 , придбану 03.05.2017 року.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на вказаний автомобіль та техніку;
Припинити право власності ОСОБА_1 на частину спільного майна подружжя шляхом виплати грошової компенсації;
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 776 414,80 грн (сімсот сімдесятшість тисяч чотириста чотирнадцять гривень 80 копійок).
Заявлену позовну вимогу позивачка мотивувала таким чином, 28 серпня 2015 року між позивачкою ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3 ) та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 1393 згідно Оригіналу Свідоцтва про шлюб від 28.08.2015 року серія НОМЕР_4 .
В шлюбі з відповідачем у позивачки народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 28.02.2018 року.
В подальшому сімейне життя між сторонами не склалося і ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .
01 березня 2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між позивачкою ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було розірвано.
За період шлюбу позивачка з чоловіком, ОСОБА_2 , придбали наступне майно:
1) Автомобіль марки «KIA OPTIMA» 2015 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача. На сьогоднішній день вартість вказаного автомобіля згідно консультативного висновку складеного оцінювачем 08.04.2021 р. складає 308 606,00 грн (триста вісім тисяч шістсот шість гривень, 00 копійок).
2) Техніку в магазині «Фокстрот» за адресою: м. Київ, вулиця Мищуги, 4 (дата придбання 03.05.2017 року):
- Вбудована поверхня Hansa BHKS3138 - ціна 5400 грн .;
- Сервіс смарт майстер для холодильника Samsung RB37j5225sa/UA - ціна 299 грн .;
- Сервіс смарт майстер для пральної машини Electrolux EFU361200PI - ціна 299грн .;
- Сервіс смарт майстер для вбудованої поверхні Hansa BHKS3138 - ціна 299грн .;
- Пральна машина Electrolux EFU361200PI - ціна 8369,9 грн .;
Всього техніки придбано та затрачено кошти за сервіс смарт майстра на суму 37 214,8 грн. (тридцять сім тисяч двісті чотирнадцять гривень, 80 коп).
Також позивачкою за власні кошти під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 , було придбано носильні речі, які відповідач відмовився віддати позивачці, на суму 314 200 грн. (триста чотирнадцять тисяч двісті гривень):
- Кросівки 6 пар на суму 9 000 грн .;
- Туфлі 2 пари на суму 3 000 грн .;
- Босоніжки 5 пар на суму 6 000 грн .;
- Балетки 2 пари на суму 3 000 грн .;
- Шльопанці 4 пар на суму 2 000 грн .;
- Кеди 4 пари на суму 3 500 грн .;
- Чоботи 7 пар на суму 17 500 грн .;
- Угі 1 пара на суму 1 000 грн .;
- Сумки в кількості 10 одиниць на суму 30 000 грн .;
- Сукні в кількості 15 одиниць на суму 23 000 грн .;
- Костюми брючні в кількості 2 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Піджаки в кількості 4 одиниці на суму 4 800 грн .;
- Кофти в кількості 7 одиниць на суму 5 600 грн .;
- Ремені в кількості 8 одиниць на суму 4 000 грн .;
- Біжутерія на суму 5 000 грн .;
-Футболки/майки в кількості 20 одиниць на суму 12 000 грн;
- Спідниці в кількості 8 одиниць на суму 5 000 грн .;
-Брюки в кількості 6 одиниць на суму 4 200 грн .;
- Штани в кількості 5 одиниць на суму 3 500 грн .;
- Комбінезон в кількості 1 шт. на суму 1 500 грн .;
- Сорочки в кількості 8 одиниць на суму 6 000 грн .;
- Спортивні костюми в кількості 4 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Капелюхи в кількості 6 одиниць на суму 4 000 грн .;
- Шарфи в кількості 15 одиниць на суму 7 500 грн .;
- Рукавички в кількості 4 одиниці на суму 3 000 грн .;
- Шапки в кількості 3 одиниці на суму 2 000 грн .;
- Пальто в кількості 3 одиниці на суму 7 000 грн .;
- Жилетка в кількості 1 шт. на суму 1 800 грн .;
- Бомбер в кількості 1 шт. на суму 800 грн .;
- Шуба в кількості 1 шт. на суму 19 000 грн .;
- Зимова куртка 1 шт. на суму 5 000 грн .;
- Джинси в кількості 5 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Шорти в кількості 4 одиниці на суму 2 000 грн .;
- Бриджі в кількості 1 шт. на суму 500 грн .;
- Золото (фамільна каблучка, браслети, сережки) на суму 100 000 грн .;
Всього особистих речей індивідуального користування та золотих прикрас було придбано на суму - 314 200 грн. (Триста чотирнадцять тисяч двісті) гривень, 00 коп.
Всього майна придбаного за час шлюбу ОСОБА_1 , особистого майна, яке знаходиться за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 на суму - 660 020,80 грн. (Шістсот шістдесят тисяч двадцять гривень, 80 коп. Розрахунок: 308 606,00 + 37 214,8 + 314 200 = 660 020,80 грн.
Позивачка зазначає, що відповідач одноособово користується спільним автомобілем та неодноразово наголошував, що спірне майно належить лише йому.
Згідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключенні з цивільного обороту.
Згідно до ч.ч.2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, у тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.
Відповідно до абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Крім того, відповідно роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та рахунок суду.
За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного зних до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми.)
Спірний автомобіль марки «KIA OPTIMA» 2015 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться у користуванні відповідача. А тому, позивачка звернутись до суду за захистом своїх порушених майнових прав, посилаючись на те, що оскільки автомобіль є неподільним, то неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, при цьому іншому із подружжя присуджується грошова компенсація.
Відповідно до ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки.
Згідно до ч.2 ст. 183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Таким чином, враховуючи, що спірний автомобіль, набутий за час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, вважає необхідно виділити у власність позивачу у справі, та відповідачу по частині автомобілю. А зважаючи на те, що автомобіль є неподільною річчю, ним фактично користувався і користується відповідач по справ, то вважає, щоб не були порушеними інтереси відповідача, прохала виділити йому у власність спірний автомобіль шляхом стягнення з нього на користь, ОСОБА_1 , грошову компенсацію у сумі 154 303 грн. 00 коп.
Компенсація співвласності може бути надана лише за його згодою. Позивачка погоджується на компенсацію їй грошей за рахунок частки у спільній власності, проте дійти до мирового вирішення спору без суду, сторони не змогли.
Що стосується придбаної техніки в магазині «Фокстрот» за адресою: АДРЕСА_1 та сплаченого позивачкою сервісу смарт майстрів, то придбання майна сплата послуг підтверджена фіскальними чеками. Техніка знаходиться у користуванні відповідача, в квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_2 , де сторони проживали разом до середини грудня 2020 року. Частина техніки є вбудованою, а інша частина може бути поділена між ними (холодильник і пральна машинка).
Проте, оскільки технікою користується відповідач, тому позивачка не заперечує проти сплати половини вартості за техніку та половину коштів за сплачений сервіс майстрів по ціні згідно фіскальних чеків у сумі 18 607, 4 грн. (37 214,8 грн. : 2 = 18 607, 4 грн.).
З приводу належних речей індивідуального користування (носильних речей) на суму 214 200 грн. та золотих прикрас ціною 100 000 грн., то позивачка вважає за можливе залишити їй речі індивідуального користування та золоті прикраси на суму 100 000 грн. відповідачу стягнувши на її користь з його кошти в сумі 314 200 грн. (214 200 грн. + 100 000 грн. = 314 200 грн.).
Всього ОСОБА_5 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь гроші в сумі 487 110, 40 грн. Розрахунок: 154 303 +18 607, 4 + 314 200 = 487 110, 4 грн.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги прохала задовільнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень та заперечень не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 серпня 2015 року між ОСОБА_6 (позивачкою) та ОСОБА_2 (відповідачем) був укладений шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 1393 (Оригінал Свідоцтва про шлюб від 28.08.2015 року серія НОМЕР_4 ).
В шлюбі у подружжя народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 від 28.02.2018 року.
01 березня 2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.
За період шлюбу сторони з чоловіком придбали наступне спільне майно:
1) Автомобіль марки «KIA OPTIMA» 2015 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного колісного засобу «KIA ОПТІМА» 2015 року випуску на обгрунтування збільшення позовних вимог.
Вартість вказаного автомобіля згідно консультативного висновку (ТОВ «Проектно консалтингову групою») складеного оцінювачем 08.04.2021 р. складає 308 606,00 грн (триста вісім тисяч шістсот шість гривень, 00 копійок), що підтверджується відповідним консультативним висновком щодо середньої ринкової вартості колісного т/з автомобіля «KIA OPTIMA» 2015 року випуску.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 15.02.2023 року було задоволено заяву представника позивачки про забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль марки Kia Optima, 2015 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN -код ТЗ: НОМЕР_3 , із забороною ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам відчужувати автомобіль до вирішення спору по суті та набрання судовим рішенням законної сили.
2) Техніку в магазині «Фокстрот» за адресою: м. Київ, вулиця Мищуги, 4 (дата придбання 03.05.2017 року), а саме:
- Вбудована поверхня Hansa BHKS3138 - ціна 5400 грн .;
- Сервіс смарт майстер для холодильника Samsung RB37j5225sa/UA - ціна 299 грн .;
- Сервіс смарт майстер для пральної машини Electrolux EFU361200PI - ціна 299 грн .;
- Сервіс смарт майстер для вбудованої поверхні Hansa BHKS3138 - ціна 299 грн .;
- Пральна машина Electrolux EFU361200PI - ціна 8369,9 грн .;
Всього техніки придбано та затрачено кошти за сервіс смарт майстра на суму 37 214,8 грн. (тридцять сім тисяч двісті чотирнадцять гривень, 80 коп.), що підтверджується фіскальними чеками.
Придбання зазначеної техніки було підтверджено копією консультативного висновку щодо середньої ринкової вартості колісного т/з автомобіля «KIA ОПTIМА» 2015 року випуску на обгрунтування збільшення позовних вимог (квитанція про відправлення з описом вкладення).
Також позивачкою за власні кошти під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 , було придбано носильні речі на суму 314 200 грн. (триста чотирнадцять тисяч двісті гривень, 00 коп.), а саме:
- Кросівки 6 пар на суму 9 000 грн .;
- Туфлі 2 пари на суму 3 000 грн .;
- Босоніжки 5 пар на суму 6 000 грн .;
- Балетки 2 пари на суму 3 000 грн .;
- Шльопанці 4 пар на суму 2 000 грн .;
- Кеди 4 пари на суму 3 500 грн .;
- Чоботи 7 пар на суму 17 500 грн .;
- Угі 1 пара на суму 1 000 грн .;
- Сумки в кількості 10 одиниць на суму 30 000 грн .;
- Сукні в кількості 15 одиниць на суму 23 000 грн .;
- Костюми брючні в кількості 2 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Піджаки в кількості 4 одиниці на суму 4 800 грн .;
- Кофти в кількості 7 одиниць на суму 5 600 грн .;
- Ремені в кількості 8 одиниць на суму 4 000 грн .;
- Біжутерія на суму 5 000 грн .;
- Футболки/майки в кількості 20 одиниць на суму 12 000 грн;
- Спідниці в кількості 8 одиниць на суму 5 000 грн .;
- Брюки в кількості 6 одиниць на суму 4 200 грн .;
- Штани в кількості 5 одиниць на суму 3 500 грн .;
- Комбінезон в кількості 1 шт. на суму 1 500 грн .;
- Сорочки в кількості 8 одиниць на суму 6 000 грн .;
- Спортивні костюми в кількості 4 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Капелюхи в кількості 6 одиниць на суму 4 000 грн .;
- Шарфи в кількості 15 одиниць на суму 7 500 грн .;
- Рукавички в кількості 4 одиниці на суму 3 000 грн .;
- Шапки в кількості 3 одиниці на суму 2 000 грн .;
- Пальто в кількості 3 одиниці на суму 7 000 грн .;
- Жилетка в кількості 1 шт. на суму 1 800 грн .;
- Бомбер в кількості 1 шт. на суму 800 грн .;
- Шуба в кількості 1 шт. на суму 19 000 грн .;
- Зимова куртка 1 шт. на суму 5 000 грн .;
- Джинси в кількості 5 одиниці на суму 4 000 грн .;
- Шорти в кількості 4 одиниці на суму 2 000 грн .;
- Бриджі в кількості 1 шт. на суму 500 грн .;
- Золото (фамільна каблучка, браслети, сережки) на суму 100 000 грн .;
Позивачка стверджує, що відповідач не повернув їй зазначені речі та золоті прикраси, які залишилися у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де сторони проживали разом до середини грудня 2020 року.
Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав, в судове засідання не з`явився, доказів на спростування доводів позивачки не надав.
Частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю подружжя, частки чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно зі ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.
Згідно з ч.ч.2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 Цивільного кодексу України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, у тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.
Відповідно до ст. 368 Цивільного процесуального кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.
Відповідно до абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді прав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.
Крім того, відповідно роз`яснень, викладених у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми.
Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки.
Згідно до ч.2 ст. 183 Цивільного кодексу України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Таким чином, враховуючи, що спірний автомобіль набутий сторонами за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, вважаємо за необхідне просити суд визнати за позивачкою та відповідачем по % частині автомобіля у власність. А зважаючи на те, що автомобіль є неподільною річчю, ним фактично користувався і користується відповідач по справі, то сторона позивачки, вважає, щоб не були порушеними інтереси відповідача, прошу виділити йому у власність спірний автомобіль шляхом стягнення з нього на користь, користь ОСОБА_5 , грошову компенсацію у сумі 154 303 грн. 00 коп.
Компенсація співвласності може бути надана лише за його згодою. Позивачка погоджується на компенсацію їй грошей за рахунок частки у спільній власності, проте дійти до мирового вирішення спору без суду, сторони все ж таки не змогли.
Що стосується придбаної техніки в магазині «Фокстрот» за адресою: АДРЕСА_1 та сплаченого позивачкою сервісу смарт майстрів, то придбання майна сплата послуг підтверджена фіскальними чеками. Техніка знаходиться у користуванні відповідача, в квартирі його матері за адресою: АДРЕСА_2 , де сторони проживали разом до середини грудня 2020 року. Частина техніки є вбудованою, а інша частина може бути поділена між ними (холодильник і пральна машинка).
Проте, оскільки технікою користується відповідач, то позивачка не заперечує проти сплати їй відповідачем половини вартості за техніку та половину коштів за сплачений сервіс майстрів по ціні згідно фіскальних чеків у сумі 18 607,4 грн. (37 214,8 грн. : 2 = 18 607,4 грн.).
З приводу належних позивачці речей індивідуального користування (носильних речей) на суму 214 200 грн. та золотих прикрас ціною 100 000 грн., суд зазначає відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, у тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.
Водночас, суд зважає на те, що позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що зазначені речі були придбані саме за час шлюбу, жодних товарних чи касових чеків на підтвердження придбання зазначених речей та їх вapтості нe надано.
Крім того, позивачка не надала жодних доказів, що вказані речі знаходяться у володінні відповідача, а також доказів того, що вона неодноразово вимагала повернення цих речей, а відповідач відмовляється їх повертати.
Зважаючи на викладене, суд не має підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
3 урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 69, 70, 71 СК України, п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.15, 16, 183, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного подружнього майна та припинення права власності на частину спільного майна подружжя, шляхом виплати грошової компенсації задовольнити частково.
Поділити між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) майно, придбане у шлюбі таким чином:
Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «KIA OPTIMA» 2015 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код ТЗ: НОМЕР_3 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію за половину вартості автомобіля у розмірі 154 303 (сто п`ятдесят чотири тисячі триста три) гривні 00 коп.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на техніку, придбану в магазині «Фокстрот» за адресою: АДРЕСА_1 (дата придбання 03.05.2017 року) та таку що знаходиться у його користуванні:
- Вбудована поверхня Hansa BHKS3138, вартістю 5400 грн .;
- Пральна машина Electrolux EFU361200PI, вартістю 8369,9 грн .;
стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошову компенсацію за половину вартості перерахованої техніки та половину суми сплаченої за сервіс смарт майстрам під час підключення техніки у розмірі 18 607 (вісімнадцять тисяч шістсот сім) гривень 40 копійок.
Всього стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 172 910 (сто сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять) гривень 40 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя H. B. Tiмошенко