Дата документу 04.11.2025 Справа № 337/3868/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3868/23
Провадження №22-ц/807/1151/25
Головуючий в 1-й інстанції - Котляр А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Гончар М.С., Полякова О.З.

секретарКамалова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадних банк України», треті особи: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання дій незаконними, стягнення кошті,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із вказаним позовом, який в подальшому був змінений та доповнений. В обґрунтування позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув чоловік позивачки - ОСОБА_5 внаслідок отримання травми, несумісної з життям під час відбиття ворожої атаки, виконуючи бойовий наказ по захисту Батьківщини. 15.11.2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» був укладений договір банківського вкладу, який мав назву «Мій захисник», вид вкладу строковий терміном на 3 місяці з процентною ставкою річних - 13%. 16.05.2023 року о 06:22 год, невстановленою особою, діючи умисно з корисливих мотивів було здійснено переказ грошових коштів в розмірі 3 628 000,00 грн. з банківського рахунку позивачки ( НОМЕР_1 ). Згідно з випискою по рахунку платіж було здійснено на довільні реквізити: оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 413, виданий 15.05.2023 р. Зняття коштів як стало потім відомо відбулося в зв`язку з створенням дублікату сім картки з телефонним номером Позивачки та наявною у шахраїв інформацією про те, що саме 16.05.2023 р. буде можливість відмовитися від подовження договору вкладу. Жодних переказів та платежів Позивачка не робила, та ні з ким не укладала договору купівлі-продажу. Про цей факт зняття грошей Позивачу стало відомо 16.05.2023 р. і вона одразу звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення до відділу поліції №5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. В зв`язку з вищезазначеними діями, відділом поліції було порушено кримінальне провадження №0000587 за ч. 4 ст. 190 КК України. Позивачка вважає, що її мобільним номером (фактично створили дублікат сім-картки з її номером) заволоділи шахраї, що й дало їм можливість доступу до онлайн-кабінету Ощадбанку. Ввечері 15.05.2023 р. на номер телефону Позивачки надійшло близько 20 (двадцяти) швидких дзвінків зі схожих номерів телефону. Вже після цього і відбулось зняття грошей з її рахунку. Вказана схема часто використовується шахраями: шахраї роблять багато дзвінків з схожих номерів на номер обраної жертви - після чого роблять дублікат атакованої сімкарти, називаючи співробітнику відповідного оператора зв`язку вказані "останні" номери, які дзвонили. Одразу після того, як ОСОБА_1 дізналась про факт викрадення її коштів, які обліковувалися на рахунку АТ «Ощадбанк», вона звернувся до відділення банку щодо анулювання вказаних операцій, які нею не були здійснені. Отже, оскільки мав факт несанкціонованого списання та зняття з рахунків Позивача грошових коштів, що не відповідало її волевиявленню, а банк покладені обов`язки не виконав, чим порушив право, а тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду, так як тільки суд може захистити права та зобов`язати банк виконати дії направлені на відновлення порушених прав. Таким чином, окрім повернення безпідставно знятих коштів банк повинен сплатити позивачу також 56% річних за період неповернення вказаної суми. Всього банком було проведено операцій на суму: 3 720 000,00 грн. з 16.05.2023 р. Таким чином сума відсотків на момент подання уточненого позову буде обрахована за 156 днів (19.10.2023-16.05.2023). З 720 000,00 грн. * 56% річних / 365 днів * 156 днів = 3720000*56%/365*156 = 890353,97 грн. (сума відсотків). Загальна сума, що підлягає стягненню становить: 3 720 000 + 890 353,97 = 4 610 353,97 грн. Як було зазначено вище, кошти щодо яких банком було проведено операцію - це кошти які отримала позивач в якості одноразової грошової допомоги після загибелі свого чоловіка при захисті батьківщини. Сума грошових коштів фактично була коштами на забезпечення життя спільної дитини сім`ї, що залишилася без батька та чоловіка. Саме працівники Ощадбанку запевнили позивача про те, що треба покласти кошти на депозит у цьому банку, до того ж, назва депозиту "Мій захисник", але як стає зрозуміло, саме за допомогою витоку інформації від когось з працівників банку шахраї точно знали момент - 15.05-16.05 коли можна було зняти кошти з депозиту. Таким чином банк завдав суттєвих моральних страждань удові загиблого героя, в тому числі через розуміння того, що в шахрайській схемі залучені працівники банку. Оскільки позивач зазнала та зазнає суттєвих душевних страждань внаслідок незаконних дій банку, а також внаслідок незгоди банку вирішити питання в позасудовому порядку - вона оцінює розмір понесеної моральної шкоди в 100 000 грн.

Позивачка просила суд:

1. Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про проведення операцій з зняття коштів з рахунку ОСОБА_1 по рахунку НОМЕР_1 а саме:

- 16/05/23 06:22 - Платіж на довільні реквізити: Оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 413, виданий 15.05.2023 р. від ОСОБА_6 НОМЕР_2 на суму 3 628 000,00 грн.

- 16/05/23 06:26 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING

0001 на суму 29 000,00 грн.

-16/05/23 06:26 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING

0001 на суму 29 000,00 грн.

-16/05/23 06:27 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING

0001 на суму 5000,00 грн.

2. Визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про проведення операцій з зняття коштів з рахунку ОСОБА_1 по рахунку НОМЕР_3 а саме:

- 16/05/23 10:27 Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001 на суму 29000,00 грн.

а всього визнати незаконними дії по двом рахункам на суму: 3 720 000,00 грн..

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 неправомірно списані кошти з банківського рахунку в сумі 3 720 000,00 грн. а також суму процентів в розмірі 56% річних за період з 16.05.2023 р. по 19.10.2023 р. в розмірі 890 353,97 грн., а всього стягнути 4 610 353,97 грн.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що Банком без належних на те підстав, без належної автентифікації і ідентифікації клієнта, було знято ліміти на перекази по рахунку (картці) позивачки. Після цього безпідставно була відмінена автопролонгація депозиту та підставі заявки, яка містить лише анкеті дані позивачки, без дати, номеру і підпису ОСОБА_1 . Таке зняття вказаних лімітів з рахунків було вчинено в порушення Правил договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затверджених постановою Правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015р. №694. Позивачка своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжні операції, і доказів зворотного Банком надано не було. Банк свої зобов`язання щодо здійснення моніторингу платіжних операцій, автентифікації користувача при ініціюванні дистанційної платіжної операції, належним чином не здійснив. Відтак, вина за проведення спірних транзакцій покладається виключно на відповідача.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Державний ощадних банк України»зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер під час проходження військової служби (т.1 а.с.19, 24).

ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (т.1 а.с. 64-68).

Пунктом 3.1. Заяви про приєднання від 11.05.2023, серед іншого, передбачено, що шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору (далі - Заява про приєднання), Клієнт ( в т. ч. Клієнт в особі Довіреної особи/Законного представника) беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору.

Пунктом 3.3. Заяви про приєднання від 11.05.2023 передбачено, що відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою.

Положеннями п. 3.6. Заяви про приєднання від 11.05.2023 передбачено, серед іншого, відкриття Клієнту поточного рахунку № НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 отримала платіжну картку АТ «Ощабданк» № НОМЕР_4 по рахунку НОМЕР_1 (т.1 а.с. 73).

15.11.2022 року між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» був укладений договір банківського вкладу, який мав назву «Мій захисник» (т.1 а.с. 20-23).

Згідно з п.2.1. вид вкладу строковий терміном на 3 місяці з процентною ставкою річних - 13%.

Відповідно до п. 2.7. виплата нарахованих процентів відбувається щомісячно на рахунок, зазначений в п. 2.5., в порядку згідно розділу 7 Договору.

Номером мобільного телефону Позивача виходячи з даних наведених у Договорі банківського вкладу фізичної особи (індивідуальна частина) № 9 від 15 листопада 2022 р., Заяві про приєднання від 01.08.2022, Заяві про приєднання від 11.05.2023 був визначений номер НОМЕР_5 .

Відповідно до виписки по картковому рахунку позивачки ОСОБА_1 (т. а.с. 25-27) ( НОМЕР_1 ) були здійснені наступні операції:

- 16/05/23 06:22 - платіж на довільні реквізити: Оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі-продажу, серія та номер 413, виданий 15.05.2023 р. від ОСОБА_6 НОМЕР_2 на суму 3 628 000,00 грн.

- 16/05/23 06:26 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001 на суму 29 000,00 грн.

- 16/05/23 06:26 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001 на суму 29 000,00 грн.

- 16/05/23 06:27 - переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 0001 на суму 5000,00 грн.

03.05.2023 року з фінансового номеру позивача ОСОБА_1 НОМЕР_7 до контакт-центру Банку надійшло звернення Клієнта щодо зняття лімітів на довільні перекази IBAN до 30 травня та зняття цих лімітів на період з 03.05. по 30.05.2023 (т.1 а.с. 247).

Зі змісту файлу аудіозапису «16.05.2023 6.52 НОМЕР_7.mp3» встановлено, що з телефону ОСОБА_1 до Банку надійшов вхідний дзвінок, за змістом цієї розмови Клієнт повідомляє про платіж на реквізити IBAN, дізнається інформацію про час виконання цього платежу, в процесі розмови зазначає останні чотири цифри номеру платіжної картки, суму операції.

За висновком експертів №26117/35 від 10.06.2024 року за результатами проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису, встановити, чи брала участь у розмовах на фонограмах ОСОБА_1 , не представилось можливим через непридатність мовленнєвого матеріалу диктора для проведення ідентифікаційних лінгвістичних та інструментальних досліджень з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

Усне мовлення особи - «клієнта банку» на фонограмі №2, ймовірно, є вільним мовленням. Визначити форму усного мовлення особи «клієнтабанк» на фонограмі №1 не представилось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку (т.3 а.с. 51-57).

Згідно заявки про відмови від автоматичної пролонгації депозиту через Ощад 24/7, ОСОБА_1 відмовилась від продовження депозитного договору №9 «Мій захисник». Заявка була підписана шляхом введення одноразового паролю з використанням засобів системи дистанційного банківського обслуговування (т. а.с. 81).

Згідно відповіді ПрАТ «Кивстар» від 03.01.2024 року на ухвалу суду про витребування доказів, була надана інформація про те, що електронні комунікаційні послуги за телефонним номером НОМЕР_5 в період часу з 15.05.2023 року по 16.05.2023 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до "Порядку ідентифікації кінцевих користувачів послуг", затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку від 07.12.2022р. № 235 та за будь якою особою, зокрема за гр. ОСОБА_1 зареєстрований не був.

Таким чином, визначити особу, в користуванні якої перебував телефонний номер НОМЕР_5 в період часу з 15.05.2023 року по 16.05.2023 року, немає можливості.

Згідно з інформацією, наданою відповідальними структурними підрозділами Компанії, 15.05.2023 року за допомогою додатку Мій Київстар здійснено заміну SIM-карти з телефонним номером НОМЕР_5 на формат eSIM (т.2 а.с. 215-216).

За інформацію ПрАТ «Київстар» від 17.01.2024 року на ухвалу суду від 25.12.2023 року, була надана відповідь про те, що електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_5 станом на 21.04.2023 року, 03.05.2023 року, 10.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 28.11.2017р. № 607 (що діяв на той час).

Визначити особу, в користуванні якої перебував телефонний номер НОМЕР_5 , станом на 21.04.2023 року, 03.05.2023 року, 10.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року, немає можливості.

Згідно з даними, отриманими від відповідальних структурних підрозділів Компанії, інформацію щодо вхідних СМС повідомлень на телефонний номер НОМЕР_5 від відправника Oshadbank, які були зафіксовані комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» в період часу з 00 год. 00 хв. по 23 год. 59 хв. 21.04.2023 року, 03.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року: всього було направлено 10 смс повідомлень (т.2 а.с. 229-231).

Крім того, ПрАТ «Київстар» надало суду інформацію щодо телефонних та інтернет з`єднань по номеру телефону НОМЕР_5 , які були зафіксовані комунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» в період часу з 00 год. 00 хв. по 23 год. 59 хв. 21.04.2023 року, 03.05.2023 року, 10.05.2023 року, 15.05.2023 року та 16.05.2023 року, яка відображена у додатку до листа від 14.02.2024 року (т.3 а.с. 6-13).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000587 від 16.05.2023 року за ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_1 16.05.2023 року звернулась із повідомленням про незаконний переказ її грошових коштів на суму 3 700 000 гривень з банківського рахунку АТ «Ощадбанк» (т.2 а.с. 174-208).

24.03.2024 року прокурор затвердив обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, за яким ОСОБА_3 , 2004 року народження та ОСОБА_7 , 2005 року народження, обвинувачуються у наданні засобів, що сприяли заволодінні чужим майном, шляхом обману, незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 3 628 000 гривень, чим спричинив потерпілій майнову шкоду в особливо великому розмірі (т.3. а.с. 90).

Станом на день розгляду даної справи, обвинувальний акт перебуває на розгляді Хортицького районного суду м. Запоріжжя, про свідчить ухвала суду від 21.06.2024 року (т.3 а.с. 87).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доступ до фінансового номеру телефону ОСОБА_1 відбувся шляхом отримання у невідомий спосіб коду для входу у сервіс Мій Київстар від позивачки, після чого невідома особа змогла увійти у додаток та здійснити заміну фізичної SIM-карти на вбудовану SIM-карту формату eSIM . Подальший механізм заволодіння грошовими коштами детально описаний в обвинувальному акті, підтверджується випискою з банківського рахунку та сторонами не оспорюється. Зняття коштів відбулося з використанням авторизованих засобів управління рахунком позивача, а саме банківської картки та системи інтернет-банкінгу. Ознак несанкціонованого доступу до рахунку не встановлено. Досліджені матеріали справи доводять факт того, що ОСОБА_1 своєю бездіяльністю по захисту власних персональних даних та власного мобільного фінансового телефону сприяла втраті коду доступу до мобільного додатку Мій Київстар, що дало змогу невстановленим особам ініціювати платіжні операції, які призвели до заволодіння грошовими коштами позивачки. Вина Банку у переказі грошових коштів повністю відсутня, оскільки перекази не були несанкціонованими, відбувались за правилами Банку, на які ОСОБА_1 погодилась, уклавши з Банком договір банківського рахунку.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною третьою статті 1066 ЦК України визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Нормою частини першої статті 1067 ЦК України встановлено, що договір банківського рахунку укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з частиною третьою статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації (частина двадцята статті 38 Закону України «Про платіжні послуги»).

Згідно з пунктом 140 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду: від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставою вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18) (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

У такій категорії справ встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Суд першої інстанції, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позову ОСОБА_1 , оскільки безпосередньо дії позивача призвели до втрати коштів.

На підставі Заяви про приєднання від 01.08.2022 між Банком та Позивачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою.

На підставі Заяви про приєднання від 11.05.2023 між Банком та Позивачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкрито Позивачу поточний рахунок № НОМЕР_3 операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою.

Пунктами 3.1. Заяви про приєднання від 01.08.2022, Заяви про приєднання від 11.05.2023, серед іншого, передбачено, що шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на Інтернетсторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг, та підтверджує своє ознайомлення з умовами Договору.

Пунктами 6.2. Заяви про приєднання від 01.08.2022, Заяви про приєднання від 11.05.2023 передбачено, що права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, порядок зміни і припинення його дії визначається умовами Договору.

Відповідно до п. 115 Положення № 164 держатель здійснює платіжні та/або інші операції за допомогою платіжного застосунку, який пропонується надавачем платіжних послуг у порядку, визначеному в договорі з надавачем платіжних послуг.

Відповідно до визначення наведеного у пп. 147 п. 2.1. розділу ІІ. Терміни та скорочення Загальної частини Договору Пароль - пароль, відомий лише Клієнту і необхідний для його ідентифікації при здійсненні операцій в Системі ДБО.

Створюється Клієнтом під час Реєстрації у Системі ДБО і надалі змінюється Клієнтом у будь-який час на основі встановлених у Системі ДБО правил створення і терміну дії Паролю.

Зі змісту визначень ідентифікаційних даних та номеру мобільного телефону (фінансового номеру) передбачених п.п. 80, п.п. 132 п. 2.1. розділу ІІ. Терміни та скорочення Загальної частини Договору, серед іншого, вбачається, що номер мобільного телефону належить до ідентифікаційних даних, використовується Банком для ідентифікації Клієнта.

Відповідно до п. 9.15. розділу ІХ. Відповідальність Клієнта та Банку Загальної частини Договору Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер Картки тощо.

Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Відповідно до п. 9.16. розділу ІХ. Відповідальність Клієнта та Банку Загальної частини Договору Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта.

Таким чином, п. 9.16. розділу ІХ. Відповідальність Клієнта та Банку Загальної частини Договору чітко визначає, що саме Клієнт, тобто Позивач несе ризик та негативні наслідки, зокрема у разі втрати, незаконного заволодіння її номером мобільного телефону.

Підпунктами п.п. 8.1.3., 8.1.4., 8.1.16., 8.1.17. п. 8.1. розділу ХХ. Умови договору банківського рахунку Особливої частини Договору, передбачено, серед іншого обов`язки Клієнта: - не розголошувати ПІН-код, Логін, Пароль, ПІН-код до системи ДБО, реквізити Картки та не передавати Картки в користування третім особам, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; - вжити заходів щодо зміни Логіну, Паролю або ПІН-код для входу до системи ДБО або випуску нової Картки при виникненні підозри, що Логін, Пароль або ПІН-код для входу до системи ДБО або реквізити Картки або ПІН-код стали відомі іншим особам; - визнати, що отримані Банком розрахункові документи, створені в системі ДБО та підтверджені Паролем Клієнта та/або ПІН-кодом до системи ДБО, мають таку ж юридичну силу, як і документи, що були подані Клієнтом на паперовому носії та підписані власноруч Клієнтом; - самостійно контролювати стан Рахунку (в томі числі і з використанням Системи ДБО) при здійсненні розрахункових операцій.

Відповідно до п. 17.3. розділу XVII. Умови надання послуг з використанням технічних засобів зв`язку Загальної частини Договору Банк не несе відповідальності, зокрема за: - наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування Облікового запису Клієнта в Системі ДБО (пп.17.3.7); - наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк (пп.17.3.8.).

Відповідно до пунктів 2 - 5 ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: - зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; - не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; - не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;- негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Частиною 19 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», серед іншого визначено, що втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/ або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів.

Відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до п. 140 Положення № 164 користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Відповідно до наведених норм законодавства, враховуючи те, що до моменту проведення оспорюваних операцій позивач не повідомляла Банк про втрату платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації та/або іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції, в тому числі про наведені у позовній заяві обставини з приводу можливого заволодіння її мобільним номером шахраями, ризик збитків від виконання цих операцій та відповідальність за них покладаються саме на позивача.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07 листопада 2025 року

Судді: С.В. Кухар

М.С. Гончар

О.З. Поляков