УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 727/1659/25

провадження № 61-12630ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Констянтина Олександровича неправомірними, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2025 року вимоги скарги ОСОБА_1 про визнання дій виконавця неправомірними задоволено частково.

Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. щодо незакінчення виконавчого провадження (зведеного) за № НОМЕР_1 та виконавчого провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом

№ 2-2-/2011, виданим 14 лютого 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці (стягувач ТОВ «Кредитні ініціативи»; боржник ОСОБА_1 ), неправомірними.

У решті заявлених вимог, а саме зобов`язанні приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. винести постанови про закінчення виконавчого провадження (зведеного) за № НОМЕР_1 та виконавчого провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 2-2-/2011, виданим 14 лютого 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, і визнання виконавчого провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 2-2-/2011, виданим 14 лютого 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, закінченим з дати продажу іпотечного майна - відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року апеляційну скаргу приватного виконавця Кондрюка К. О. задоволено.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2025 року в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. неправомірними скасовано та постановлено нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 в цій частині залишено без задоволення.

07 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватипостанову Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року, залишити в силі ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 квітня 2025 року або направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 порушила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року визнано неповажними наведені ОСОБА_1 підстави поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, а касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків: наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року, яка містить аналогічне обґрунтування, що і клопотання, заявлене у касаційній скарзі. Заявниця вказує, що вона не була присутня у судовому засіданні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, подала клопотання про відкладення розгляду справу на іншу дату. Однак, суд апеляційної інстанції відхилив клопотання, провів розгляд справи у її відсутність та ухвалив оскаржуване судове рішення. Зазначає, що матеріали справи містять супровідний лист про направлення їй судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови, однак вона вказаний лист не отримала, оскільки перебувала у відпустці за межами місця проживання. Стверджує, що постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року вона отримала у приміщенні суду першої інстанції 02 вересня 2025 року після подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи і видачу копії постанови.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року не дають достатніх підстав для визнання їх поважними з огляду на таке.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень загальний доступ до оскаржуваної постанови Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року забезпечено 27 червня 2025 року.

Зі змісту оскаржуваної постанови, підсистеми «Електронний суд» та касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про призначене на 24 червня

2025 року судове засідання у суді апеляційної інстанції, направляла до Чернівецького апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи № 727/1659/25 міститься супровідний лист Чернівецького апеляційного суду від 25 червня 2025 року про направлення на поштову адресу ОСОБА_1 , яка вказана і у касаційній скарзі, оскаржуваної постанови від 24 червня 2025 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції належним чином виконав свій процесуальний обов`язок щодо направлення учасникам справи копії ухваленого рішення, в той час як заявниця, будучи обізнаною про призначене на 24 червня 2025 року судове засідання у суді апеляційної інстанції, майже два місці не цікавилась станом розгляду справи, учасником якої вона є, а з касаційною скаргою звернулась до суду більше ніж через три місяці після ухвалення Чернівецьким апеляційним судом оскаржуваної постанови.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу чи цивільного обороту.

З практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведення заявником поважності причин пропуску процесуального не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін спору та правову визначеність у цивільних правовідносинах. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу правової визначеності.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Подібні висновки викладені Європейським судом з прав людини у рішеннях від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 січня 2005 року у справі «Полтораченко проти України» та від 08 листопада 2005 року у справі «Тімотієвич проти України».

Враховуючи, що ОСОБА_1 у заяві, яка подана на виконання ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року, не зазначено обґрунтованих, незалежних від неї об`єктивних причин пропуску строку звернення з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, не доведено наявності об`єктивних перешкод для звернення з касаційною скаргою протягом тривалого періоду з липня 2025 року до жовтня 2025 року, суд касаційної інстанції визнає наведені заявницею підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись частинами першою, другою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 24 червня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Констянтина Олександровича неправомірними, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович