Справа №295/5508/25
06.11.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира
в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.
секретар - Лукасевич А.Є.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Удод Павло Миколайович до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-
Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що вона є власником 42/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.1999 (бланк серії АВВ № 790843).
Так, згідно інформації від 24.10.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 є власником 42/100 частин в житловому будинку площею 79,2 кв.м, у тому числі житловою площею 46,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а до будинку належить сарай (літ. «Б»).
Відповідач ОСОБА_2 є власником 58/100 ід. частини будинку на підставі договору дарування частини жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сербіною О.П. 08.07.2002 року за р. № 537.
Позивач зауважує, що відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 08.11.2021, будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , має наступний склад:
-частина житлового будинку, вказана як квартира АДРЕСА_2 , - складається із приміщень: кухні № 2-1 (площею 18,9 кв.м), житлової кімнати № 2-2 (площею 14,6 кв.м), житлової кімнати № 2-3 (площею 12,8 кв.м), житлової кімнати № 2-4 (площею 16,6 кв.м);
-господарські будівлі і споруди, - сарай (літ. «Б»), вбиральня (літ. «У») та частина хвіртки «№1»;
-інша частина житлового будинку, вказана як квартира АДРЕСА_3 , складається із приміщень: кухня № 1-1 (площею 8,5 кв.м), житлова кімната № 1-2 (площею 8,7 кв.м) та житлова кімната № 1-3 (площею 20,0 кв.м).
Відповідно до акту про пожежу від 24.04.2017 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зазнав пошкодження.
Станом на дату подання позову частина житлового будинку вказана як квартира АДРЕСА_3 відсутня, що підтверджується висновком експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 03.03.2025 № С2022/03-2025.
Вказуючи на неможливість позасудового вирішення питання про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою з іншим співвласником внаслідок відсутності будь-яких даних про місцеперебування такої особи, а також посилаючись на закріплені вимогами законодавства принципи права власності, що полягають, зокрема, у забезпеченні права співвласника на виділ майна в натурі, у тому числі, зі сплатою грошової компенсації в разі відхилення від ідеальних частин у праві на майно при такому виділі, позивач просить виділити в натурі у власність ОСОБА_1 42/100 частки із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вартістю 15 471 грн., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді окремої ізольованої квартири, яка в технічному паспорті складеного КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 08.11.2021 вказана, як квартира АДРЕСА_2 та складається із наступних приміщень: кухні № 2-1 (площею 18,9 кв.м), житлової кімнати № 2-2 (площею 14,6 кв.м), житлової кімнати № 2-3 (площею 12,8 кв.м), житлової кімнати № 2-4 (площею 16,6 кв.м), а також господарських будівель і споруд: сараю (літ. «Б»), вбиральні (літ. «У») та 1/2 частини хвіртки «№1»; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 42/100 частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю в частках вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка становить 572 гривні.
Згідно ухвали суду від витребувано з КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради завірені копії матеріалів інвентаризаційної справи будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання від 06.11.2025 року представником поизвача поадно заяву про морждиолвість розгялдлу спарви у відстуності учасника.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належим чином.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності представника позивача та відповідача, що відповідає положенню ст.ст. 211, 223, 280 ЦПК України.
Судом встановлено наступні обставини.
Сторони по справі є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу ОСОБА_1 належать 42/100 частин у праві власності на відповідне майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Попільнянською державню нотаріальною конторою 19.08.1999 року за № 1318.
Відповідно до указаного свідоцтва, наявного у матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .
Відповідачу ОСОБА_2 належить 58/100 частин будинку згідно договору дарування, посвідченого 08.07.2002 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сербіною О.П. за реєстром № 537.
З досліджених судом матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок слідує, що при підготовці до укладення договору купівлі-продажу 58/100 частин будинку попередніми співвласниками такої частини ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) замовлено в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації виготовлення довідки-характеристики.
За змістом указаної довідки за заявою власників відчужується: сіни 1-1? кухня 1-2, кімната 1-3 площею 8,7 кв.м., кімната 1-4 площею 20,0 кв.м., сарай «Б».
Згідно з довідками, виготовленими Житомирським обласним державним комунальним підприємством по технічній інвентаризації від 29.04.1999 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 користуються приміщеннями: сіни 1-1 площею 6,7 кв.м., кухня 1-2 площею 8,5 кв.м., кімната 1-3 площею 8,7 кв.м., кімната 1-4 площею 20,0 кв.м.
ОСОБА_6 користується приміщеннями: коридор 2-1 площею 5,3 кв.м., кімната 2-2 площею 8,3 кв.м., кухня 2-3 площею 8,3 кв.м., кімната 2,4 площею 9,2 кв.м.
Планом будинку та журналом за результатом обмірів та розрахунків площ приміщень, складеними станом на 08.11.2021 року, приміщення будинку розділені як дві квартири (кухня площею 8,5 кв.м., кімната площею 8,7 кв.м., кімната площею 20,0 кв.м, - квартира АДРЕСА_3 ; інші приміщення квартира АДРЕСА_2 ), в порядку уточнення внесено відомості про «завалення» приміщень 1-1, 1-2, 1-3.
Отже, з досліждених судом матеріалів слідує, що приміщення, які перейшли у користування відовідача ОСОБА_2 , на час виіршеня спору фактично відстутні. Вказане, у тому числі, підтверджується висновками експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № С2022/03-2025.
Позивачем ініційовано запит на виділ належної у праві власності на будинок частки в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою у зв`язку з перешкодами в реалізації закріпленого положеннями законодавства обсягу прав як власника та неможливістю позасудового врегулювання такого питання.
Вирішуючи питання грунтовності заявлених вимог суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з ч.4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.
Положеннями ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Необхідно зазначити, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Суд вважає необхідним звернути особливу увагу на тому, що хоча за загальним підходом визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, у виниклому спорі обставини фактичного використання певних приміщень співвласником та їх знищення внаслідок пожежі виявляють суттєве значення та підлягають врахуванню судом в досягнення завдань цивільного судочинства, що полягають у забезпеченні справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішенні цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в частині другій статті 16 ЦК України.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з висновком експертів за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи від 03.03.2025 № С2022/03-2025, складеного судовими експертами ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз», вбачається технічно можливим здійснити виділ частки з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за умови відступу від часток співвласників. Запропоновано один варіант виділу частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розроблений із відступом від часток співвласників.
За змістом висновку частина досліджуваного житлового будинку, а саме, приміщення квартири АДРЕСА_4 кухня № 1-1 площею 8,5 кв.м., житлова кімната № 1-2 площею 8,7 кв.м., житлова кімната № 1-3 площею 20,0 кв.м. станом на дату проведення дослідження відсутні.
Експерти зазначають, що визначити розмір грошової компенсації в зв`язку із відступом від розміру частки співвласників в ринковій вартості не вбачається за можливе, у зв`язку із чим розмір грошової компенсації в рамках дослідження прийнято у інвентаризаційній (залишковій) вартості.
За висновком експертів технічно можливий варіант виділу 42/100 частки ОСОБА_1 у житловому будинку з господарськими будівлями та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді окремої ізольованої квартири, яка в технічному паспорті складеного КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 08.11.2021 вказана, як квартира АДРЕСА_2 та складається із наступних приміщень: кухні № 2-1 (площею 18,9 кв.м), житлової кімнати № 2-2 (площею 14,6 кв.м), житлової кімнати № 2-3 (площею 12,8 кв.м), житлової кімнати № 2-4 (площею 16,6 кв.м), а також господарських будівель і споруд: сараю (літ. «Б»), вбиральні (літ. «У») та 1/2 частини хвіртки «№1», що викладений у дослідницькій частині висновку в таблиці № 24 і зображено на рисунку № 14 та розроблений із відступом від розміру частки ОСОБА_1 , із зазначенням:
- розміру частки по вартості, що становлять приміщення та господарські будівлі, які пропонуються виділити;
- розміру компенсації у зв`язку з відхилення від розміру часток співвласників 9.
За арифметичною часткою у майні згідно указаного варіанту позивачу ОСОБА_1 запропоновано до виділення 44/100 ідеальної частки, що, за загальною площею об`єкта (згідно технічного паспорту від 21.07.1999 року) на 0,4 кв.м. менше у порівнянні із іншим співвласником, та, в одиницях вартості житлового будинку у складі майна (від 21.07.1999 року) на 572,00 грн. більше.
Приміщення, які пропонується виділити ОСОБА_1 , представляють собою окремо розташований житловий будинок та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування і відповідає фактичному порядку користуванню земельними поліпшеннями.
Відповідачем не викладено будь-яких доводів на спростування висновків експертів за результатами вирішення питання щодо технічної можливості виділу частки або на спростування обгрунтованості наведених у висновку розрахунків.
Отже, суд вважає необхідним поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з врахування арифметичної частки у майні зі складом станом на 21.07.1999 року, що, за показниками арифметичної частки становитиме для співвласників: ОСОБА_1 44/100 ідеальної частки, ОСОБА_2 56/100 ідеальної частки, припинити право спільної часткової власності, стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за різницю в частках вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
У відповідності до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Згідно з ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Відповідно до абз. 1 п. 19 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 16.08.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки.
Суд погоджується з доводами позивача про доцільність встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 вищезазначеного висновку судової експертизи, оскільки саме такий порядок склався між співвласниками станом на час розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 258-273 ЦПК України, суд -
Поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 за арифметичною частками у майні в складі 21.07.1999 року з розрахунку часток осіб: ОСОБА_1 44/100 частки (на 0.4 кв.м. менше), ОСОБА_2 56/100 частки (на 0,4 кв.м. більше).
Передати у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частку із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за арифметичною часткою у майні у складі 21.07.1999 року становило 44/100 частки, у вигляді окремої ізольованої квартири, яка в технічному паспорті складеного КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради станом на 08.11.2021 вказана, як квартира АДРЕСА_2 ,та складається із наступних приміщень: кухні № 2-1 (площею 18,9 кв.м), житлової кімнати № 2-2 (площею 14,6 кв.м), житлової кімнати № 2-3 (площею 12,8 кв.м), житлової кімнати № 2-4 (площею 16,6 кв.м), а також господарських будівель і споруд: сараю (літ. «Б»), вбиральні (літ. «У») та 1/2 частини хвіртки «№1».
Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок.
Стягнути з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю в частках вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка становить 572 гривні.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов