Провадження № 2/344/4001/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючогосудді Антоняк Т.М.,

за участю секретаря Мрічко Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Громадська організація «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 «ОСЕЛЯ» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Громадська організація «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 «ОСЕЛЯ» про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловою кімнатою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка зареєстрована та проживає з 27.07.2013 року у кімнаті АДРЕСА_2 , на підставі Ордера на житлову площу в гуртожитку за № 8 від 12.07.2013 року, який виданий Громадською організацією «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_1 . Наведений ордер виданий на зайняття житлової площі нею та членами сім`ї, а саме: дочкою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_3 , які 27.07.2013 року разом з нею вселились у вказане житло.

Дочка, ОСОБА_4 , вибула із вищезазначеного житла та знята з реєстрації місця проживання 01.11.2021 року, а тому вона не залучається до участі в справі, як третя особа.

У наведеному житлі, крім позивачки, зареєстрований також її син - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою, виданою Громадською організацією «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_3 «ОСЕЛЯ», від 17.06.2025 року та копією паспорта відповідача щодо реєстрації місця проживання.

Позивачка зазначає, що відповідач у кімнаті АДРЕСА_2 не проживає з червня 2020 року, оскільки виїхав у Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії. Останній не оплачує комунальні послуги, ніякої участі в утриманні кімнати не бере, його особистих речей та речей повсякденного вжитку у кімнаті немає, що підтверджується довідкою, виданою Громадською організацією «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_3 «ОСЕЛЯ», АДРЕСА_3 за № 17 від 17.06.2025 року.

У добровільному порядку вирішити даний спір неможливо, через небажання відповідача, який відсутній в Україні. Реєстрація відповідача у вказаному житлі обмежує її законні права, зокрема право на отримання субсидій.

Представник позивача Косійчук І.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без участі представника ГОТМ «Оселя».

У судовому засіданні допитано свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що проживає у квартирі АДРЕСА_4 та є сусідкою позивачки. ОСОБА_3 є сином позивачки та не проживає у квартирі з 2020 року. Свідку відомо, що ОСОБА_3 живе в Англії та не оплачує комунальні послуги. У кімнаті 94, 95 живе його мати позивачка.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що вона є сусідкою позивачки, проживає у квартирі АДРЕСА_5 . Свідку достеменно відомо, що син позивачки ОСОБА_3 приблизно п`ять років не проживає у кімнаті АДРЕСА_6 .

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку № 87 від 12.07.2013, ОСОБА_7 отримала у користування кімнату АДРЕСА_2 . Ордер виданий на зайняття житлової площі ОСОБА_8 та членами сім`ї: дочкою ОСОБА_4 та сином ОСОБА_3 .

Згідно копії Свідоцтва про зміну імені Серія НОМЕР_2 від17.10.2014, 17.10.2014 року позивачка прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Відповідач зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою, виданою Громадською організацією «Товариство мешканців будинку АДРЕСА_3 «ОСЕЛЯ» № 17 від 17.06.2025 та копією паспорта відповідача.

Позивачка вказує, що відповідач з червня 2020 фактично не проживає по місцю реєстрації у вказаній вище квартирі, не бере участі в утриманні квартири та в оплаті комунальних послуг.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, встановлено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 Житлового кодексу України), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 Цивільного кодексу України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексуУкраїни при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому ОСОБА_3 слід визнати таким, що втратив право користування житловою кімнатою АДРЕСА_2 .

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловою кімнатою АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025 року.