РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/3870/25

Провадження № 2/293/649/2025

13 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВУ

04.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів в сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень основного боргу та 2200 грн. судового збору.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що 24.05.2025 він - ОСОБА_1 з власного рахунку АТ комерційний банк «Приватбанк» помилково перерахував грошові кошти в розмірі 22 тисячі грн. на рахунок відповідача. Даний платіж було проведено через систему Приват 24. Позивач зазначає, що вказана транзакція є технічною помилкою, оскільки він допустив помилку в номері рахунку, здійснив платіж не тому адресату. Після виявлення помилки він звернувся до банку з заявою про скасування платежу, однак йому було відмовлено, бо кошти вже перераховані на рахунок відповідача, а він відмовився здійснювати повернення платежу. На його претензію повернути 22 тисячі грн. Іваницький належним чином не відреагував.

Позивач зазначив, що не має з відповідачем договірних зобов`язань, за якими йому могли бути перераховані кошти. Таким чином, отримані відповідачем грошові коштів від позивача є набутим майном без достатньої правової підстави, що суперечить положенню статті 1212 ЦК України.

За даних обставин позивач просить стягнути з відповідача 22000,00 гривень основного боргу та 2200 грн. сплаченого ним судового збору.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

04.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1641097 від 05.08.2025, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М. по справі №278/3870/25 відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

08.08.2025 Житомирським районним судом Житомирської області постановлено ухвалу, відповідно до якої матеріали цивільної справи №278/3870/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів направлено за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.

05.09.2025 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Проценко Л.Й.

Ухвалою від 10.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 12 год. 00 хв. 09.10.2025. (а.с.30).

25.09.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чайківська Н.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1156416 від 21.09.2025 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Представник відповідача зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» та має у своєму розпорядженні картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач зареєстрований на криптовалютній біржі «Бінанс» (www.binance.com), де об 14 год 45 хв 24.05.2025 зі свого електронного кабінету розмістив ордер № (далі ордер) (додаток №5), за яким виставив на продаж 726,87 USDT (USDT це цифровий долар, в еквіваленті по вартості прирівнюється до 1 долара) по ціні 30817,16 грн. За правилами торгівлі на даній біржі в разі отримання заробітку постає необхідність у виведенні заробленої валюти та переведення її в гривні. Для даної операції існує обмінник Р2Р (пі ту пі), який містить у собі перелік контрагентів, які можуть здійснити відповідний переказ коштів. На створений ордер відповідача відгукнувся покупець особа з нікнеймом Maryna_p2p (також о 14 год. 45 хв.), яка, як слідує з їх електронного листування (додаток № 7), підтвердила зі свого електронного кабінету намір придбати криптоактиви за запропонованою відповідачем ціною. Крім того, у листуванні особа з нікнеймом Maryna_p2p повідомила відповідача, що оплата буде здійснена протягом 60 хв, однак можливі невеликі затримки, також попередила, що «оплата буде здійснюватись від довірених лиць», тобто не лише від неї, а й від інших осіб та «розбита на 4-5 платежів, в залежності від суми ордеру». Відповідач, як свідчить листування, погодився на умови, зазначені Maryna_p2p, та став чекати переказу. Також, з інформації у листуванні (додаток №8) вбачається, що згодом ордер став позначений як сплачений, внаслідок чого відповідач перевів криптовалюту по ордеру №, тобто останній перейшов у категорію виконаних.

Як свідчить роздруківка історії платежів застосунку Приват24 (додаток № 9), на картковий рахунок відповідача (котрий закінчується цифрами …2626) 24.05.2025 о 15 год. 23 хв. надійшов платіж від ОСОБА_3 на суму 22 000,00 грн., а о 16 год. 12 хв. цього ж дня надійшов платіж від ОСОБА_4 на суму 8 818,00 грн., що разом становить 30 818,00 грн., тобто та сума, яка була виставлена відповідачем на біржі за вартість 726,87 USDT (з похибкою в 1 грн).

Тобто помилковий переказ на картку відповідача від імені позивача здійснено якраз у той відрізок часу, коли особа Maryna_p2p повідомила відповідача про можливість переказу коштів від «довірених лиць», одним з яких, як вбачається з доданих доказів, є і відповідач. І саме в обміннику Р2Р містилася інформація про картковий рахунок відповідача.

Представник відповідача просить суд звернути увагу на вказані обставини та виключити можливість співпадіння та помилкового переказу позивачем коштів на картковий рахунок відповідача в тій сумі, яка разом із іншим переказом становить суму 30 817,16 грн, яку відповідач мав намір вивести та отримати прибуток.

Правомірність дій відповідача підтверджуються також копіями ордерів та листування з відповідними контрагентами стосовно перерахування коштів на його картковий рахунок за інші періоди часу, а саме: 20.02.2025, 25.03.2025, 24.04.2025, 24.06.2025 (додатки № № 10-13).

Крім того, як стверджує сам позивач у позовній заяві, він помилково перерахував кошти в сумі 22 000,00 грн. на рахунок відповідача через систему Приват24. Однак, при переказі коштів з картки на картку в межах одного банку, у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк», особливо через застосунок Приват24, виключається можливість помилкового переказу, оскільки саме в Приват24 після введення карткового рахунку, на який планується переведення коштів, система висвітлює прізвище та ініціали власника-отримувача коштів та запитує повторно чи здійснити переказ. Тобто, можливість помилкового переказу виключається.

Позивач при отриманні карткового рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» ознайомився з правилами переказу коштів, в тому числі через застосунок Приват24, що передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» на Інтернет - порталі https://privatbank.ua/terms/.

Натомість позивач не надав жодних доказів того, кому насправді були адресовані кошти та в якій конкретно цифрі чи цифрах він помилився при переказі.

На думку відповідача, дивним чином також фігурує спірна сума 22 000,00 грн. у банківській виписці позивача по його картковому рахунку, що долучена ним до матеріалів позову. Саме таку приблизно суму коштів позивач днем раніше перераховував ОСОБА_5 .

Серед доказів, доданих позивачем до матеріалів позову, наявна також відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на звернення позивача стосовно передачі останньому персональних даних відповідача. У даному запиті позивачу було відмовлено з посиланням на ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних», ст. 21 ЗУ «Про інформацію» та ст. 61 ЗУ «про Банки і банківську діяльність».

На думку, представника відповідача, сумнівним є твердження позивача в помилковості перерахунку коштів на рахунок відповідача, не маючи з ним жодних договірних відносин, та яким чином він отримав персональні дані останнього та дані про власника банківського рахунку, враховуючи те, що банк у наданні таких відомостей відмовив.

Відповідач правомірно відмовився повертати позивачу кошти, які останній самостійно, за попередніми договірними домовленостями та за власною згодою перерахував на рахунок відповідача.

На думку відповідача, посилання позивача на ст. 1212 ЦК України є безпідставними. Просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. (а.с.38-78).

09.10.2025 позивач в судове засідання не з`явився. У позовній заяві позивач просив слухати справу у його відсутності. Вказав, що позов підтримує повністю (а.с.2).

09.10.2025 відповідач та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві. Просили визнати явку позивача обов"язковою для надання особистих пояснень (а.с.79-80).

13.11.2025 сторони в судове засідання не з`явились. Позивач, будучи належним чином повідомленим, причини неявки до суду не повідомив. Відповідь на відзив суду не надав.

В свою чергу представник відповідача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника. В задоволенні позову просить відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 6 000 грн.(а.с.82).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Із виписки Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» від 02.06.2025 №СТS586O8EUDV7MKT ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 і додатковим рахунком договору SAMDNWFC14 від 18.12.2024 за період 23.05.2025-24.05.2025 вбачається, що 24.05.2025 о 15:23 з рахунку НОМЕР_3 угода №SAMDNWFC14 від 18.12.2024 перераховано ОСОБА_7 22 000 грн. (а.с.4-5).

Перерахування ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 22 000 грн. підтверджується також платіжною інструкцією Приватбанку № Р24А436691728ОD4608. Призначення платежу переказ власних коштів (а.с.6).

Позивач надіслав заявку на повернення коштів за помилково надісланим платежем на картку третьої особи НОМЕР_5 30.05.2025 о 18:25 однак клієнт відмовився здійснювати повернення й не дав згоди на передавання номера телефону (а.с.7).

АТ Приватбанк листом від 17.06.2025 №20.1.0.00/7-250609/75414 відмовив ОСОБА_1 у наданні інформації за його запитом №9705682-ВБ від 09.06.2025 оскільки запитувана інформація є конфіденційною та являється інформацією з обмеженим доступом (а.с.8).

Із наданих відповідачем роздруківок вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрований на криптовалютній біржі «Бінанс» (www.binance.com), де об 14 год. 45 хв. 24.05.2025 зі свого електронного кабінету розмістив ордер № (далі ордер) виставив на продаж 726,87 USDT (USDT це цифровий долар, в еквіваленті по вартості прирівнюється до 1 долара) по ціні 30817,16 грн (а.с.49,50).

На створений ордер відповідача відгукнувся покупець особа з нікнеймом Maryna_p2p (також о 14 год. 45 хв.), яка, як слідує з їх електронного листування, підтвердила зі свого електронного кабінету намір придбати криптоактиви за запропонованою відповідачем ціною. Крім того, у листуванні особа з нікнеймом Maryna_p2p повідомила відповідача, що оплата буде здійснена протягом 60 хв, однак можливі невеликі затримки, також попередила, що «оплата буде здійснюватись від довірених лиць», тобто не лише від неї, а й від інших осіб та «розбита на 4-5 платежів, в залежності від суми ордеру». Відповідач, як свідчить листування, погодився на умови, зазначені Maryna_p2p, та став чекати переказу. Також, з інформації у листуванні вбачається, що згодом ордер став позначений як сплачений, внаслідок чого відповідач перевів криптовалюту по ордеру №, тобто останній перейшов у категорію виконаних (а.с.50-52).

Як свідчить роздруківка історії платежів застосунку Приват24, на картковий рахунок відповідача (котрий закінчується цифрами …2626) 24.05.2025 о 15 год. 23 хв. надійшов платіж від ОСОБА_3 на суму 22 000,00 грн., а о 16 год. 12 хв. цього ж дня надійшов платіж від ОСОБА_4 на суму 8 818,00 грн., що разом становить 30 818,00 грн., тобто та сума, яка була виставлена відповідачем на біржі за вартість 726,87 USDT (з похибкою в 1 грн) (а.с.53).

Тобто помилковий переказ на картку відповідача від імені позивача здійснено якраз у той відрізок часу, коли особа Maryna_p2p повідомила відповідача про можливість переказу коштів від «довірених лиць», одним з яких, як вбачається з доданих доказів, є і відповідач. І саме в обміннику Р2Р містилася інформація про картковий рахунок відповідача.

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та висновки суду

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 та ч ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про платіжні послуги» платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. У разі виявлення невідповідності інформації платник має відшкодувати надавачу платіжних послуг шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації. Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.

Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.

Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.

Згідно ст.88 ЦК України Закону України «Про платіжні послуги» належний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. Надавач платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача, у разі згоди неналежного отримувача на повернення коштів зобов`язаний розблокувати кошти на рахунку неналежного отримувача та повернути їх неналежному платнику на підставі наданої неналежним отримувачем платіжної інструкції.

У разі відмови отримувача (неналежного отримувача) повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції на вимогу надавача платіжних послуг списання коштів з рахунку неналежного отримувача здійснюється у судовому порядку.

У разі порушення строку, встановленого частиною першою цієї статті, неналежний отримувач зобов`язаний повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, та сплатити надавачу платіжних послуг пеню в розмірі 0,1 відсотка цієї суми за кожний день від дати завершення такої платіжної операції до дня повернення коштів на рахунок, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції.

Спори між надавачем платіжних послуг та неналежним отримувачем щодо помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції розглядаються у судовому порядку.

Отримувач зобов`язаний відшкодувати надавачу платіжних послуг заподіяну шкоду внаслідок незастосування посиленої клієнтської автентифікації у випадках, якщо її застосування вимагається відповідно до законодавства або умов договору з надавачем платіжних послуг.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За правилами ст. 1212 ЦК безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

У висновку, викладеному в Постанові Верховного суду від 11 січня 2023 у справі № 548/741/21, зазначено, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Тобто учасники цивільних відносин повинні діяти добросовісно, їх поведінка має відповідати певному стандарту, що полягає в недопущенні порушення прав та інтересів інших осіб.

Посилання позивача на помилковість перерахування на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 22 000 грн не було підтверджено в судовому засіданні жодними доказами. Для дачі особистих пояснень позивач в судове засідання не з`явився. Відповідь на відзив не надав. В зв`язку з цим, суд не приймає до уваги посилання відповідача на помилковість перерахування коштів на рахунок відповідача та відсутність між ними договірних зобов`язань, оскільки наявність між ними договірних правовідносин підтверджується наданими відповідачем та дослідженими в судовому засіданні роздруківками переписки та виписками про перерахування коштів.

Перерахована на рахунок відповідача сума коштів в розмірі 22 000 грн. співпадає по дачі та часу із наданою відповідачем перепискою з приводу виконання зобов`язання з продажу крипто валюти на електронних торгах.

Тобто, відповідачем в судовому засіданні доведено, що отримані ним кошти в розмірі 22 000 грн від ОСОБА_3 24.05.2025 о 15:23 не є безпідставно набутим майном та не підлягає поверненню позивачу.

Тому заявлений позивачем позов про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно перерахованих коштів в розмірі 22 000 грн. суд вважає безпідставним та відмовляє в його задоволенні.

ІV. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно статті 141 ЦПК, зважаючи, що за наслідком розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у виді судового збору покладаються на позивача та не підлягають стягненню з відповідача, разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються - на позивача.

Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача обґрунтовує розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6000 грн наступними документами: копією договору про надання правничої (правової) допомоги №19/09-2025 від 19.09.2025; акт №1 від 24.09.2025 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги №19/09-2025 від 19.09.2025 (а.с.76,77).

Враховуючи, що характер та складність справи, суд вважає, що витрати відповідача на правничу допомогу є співмірними зі складністю спірних правовідносин та пропорційними щодо вчинених представником відповідача дій по наданню правничої допомоги: вивченню наявних документів та написання відзиву та підготовку документів для направлення відповідачу, що разом становить 6000 грн. Дані витрати суд визнає фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача в повному розмірі 6000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення помилково перерахованих коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників у справі:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2

місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_6

Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Порвне рішення виготовлене 13.11.2025

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО