Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 Справа №607/7882/25 Провадження №2/607/2909/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

Через підсистему «Електронний суд» Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі ПрАТ «СГ «ТАС») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «СГ «ТАС» зазначило, що ними було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9965563, транспортного засобу (далі ТЗ) «Iveco Daily», д.н.з. НОМЕР_1 . Позивач вказує, що 08 квітня 2022 року о 09 год. 30 хв. по вул. Микулинецька, 80, в м. Тернополі сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу «Iveco Daily», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено ТЗ «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року (справа № 607/4673/22), відповідача у цій справі визнано винним у вчиненні ДТП. Крім того, оскільки у власника пошкодженого ТЗ «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , наявний поліс страхування він звернувся з повідомленням про ДТП. ПрАТ «СГ «ТАС» посилається на те, що з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ, та ремонтну калькуляцію № 07117_28 від 21 квітня 2022 року, вартість ремонту якого становить 52 500 грн.

Таким чином, на підставі отриманих документів та заяви про страхове відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» затверджено страховий акт № 08805/28/922 від 22 квітня 2022 року на суму 50 000 грн, яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією № 263648 від 26 квітня 2022 року. Враховуючи те, що ОСОБА_1 керував ТЗ без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, на підставі підпункту «б» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV (далі Закон № 1961) відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 50 000 грн.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористався.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 35, 36).

Позивач ПрАТ «СГ «ТАС» в судове засідання не з`явилося, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 37, 44), однак, через підсистему «Електронний суд» представник позивача надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечили (а.с. 39, 40).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 553, № 963, № 901, № 490, де вказано «адресат відсутній за вказаною адресою», а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 42, 45).

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята); у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої); днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1 4 частини восьмої).

Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022 року, справа № 760/25978/13-ц).

Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було зазначено, представник позивача скористався вимогами зазначеної норми.

Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа № 361/8331/18).

Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, представник позивача заявила клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

08 квітня 2022 року о 09 год. 30 хв. трапилася ДТП за участю ТЗ: «Iveco Daily»,

д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , про що свідчить повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 11 квітня 2022 року, подане ОСОБА_2 до ПрАТ «СГ «ТАС» (а.с. 12, 13) та заявою про страхове відшкодування від 20 квітня 2022 року (а.с. 24).

ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ТЗ «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 (а.с. 14, 15).

ТЗ «Iveco Daily», д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» з 13 травня 2021 року по 12 травня 2022 року, що підтверджується полісом № АР 9965563 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень; розмір франшизи 2 500 гривень (а.с. 6, 7).

11 квітня 2022 року було проведено огляд ТЗ та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , представником страховика ОСОБА_3 , в якій вказані пошкодження внаслідок ДТП, яке мало місце 08 квітня 2022 року (а.с. 16, 17).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 07117_28 від 21 квітня 2022 року, ТЗ «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , вартість ремонту становить 96 512,49 грн. Вирахування зношення запчастин (НЗС) у розмірі 70,00% становить 44 012,49 грн. Загальна сума (після вирахувань) 52 500 грн (а.с. 18 23).

Згідно зі страховим актом № 08805/28/922 від 22 квітня 2022 року та розрахунку суми страхового відшкодування (додаток 1), ПрАТ «СГ «ТАС» прийнято рішення про страхову виплату ОСОБА_2 у розмірі 50 000 грн, франшиза 2 500 грн (а.с. 25, 26).

Згідно з платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 263648 від 26 квітня 2022 року, платник ПрАТ «СГ «ТАС», отримувач ОСОБА_2 , оплатив 50 000 грн, призначення платежу: страхове відшкодування за Договором № АР9965563 від 12 травня 2021 року, ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , т/з «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_2 , без ПДВ (а.с. 27, 28).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року (справа № 607/4673/22), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 8, 9).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року (справа № 607/4675/22), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці (а.с. 10, 11).

Відповідно до положень частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Конституцією України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша статті 55). Частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (перше речення пункту 1).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На момент виникнення спірних правовідносин питання у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України були унормовані Законом № 1961.

Як вказано у пункті 1.1. статті 1 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент ввиникнення спірних правовідносин) страхувальники це юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

У пункті 1.3. Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно пункту 1.4. статті 1 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник (юридична особа, власник) та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

У статті 6 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вказано, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Згідно статті 5 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 108 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року № 1909-IX страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Слід зазначити, що згідно статті 38 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право страховика на подання регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, виникає у разі: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Законом № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначені обов`язки учасників ДТП (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).

Як вбачається з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року (справа № 607/4675/22), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що останньому постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 29 липня 2021 року у ВП № 14702915, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-3289 від 21 серпня 2009 року.

Як вказано у підпункті «б» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону № 1961 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, у ПрАТ «СГ «ТАС» виникло право вимоги (регресного позову) до

ОСОБА_1 внаслідок ДТП, яка сталася 08 квітня 2022 року о 09 год. 30 хв., через наявність його вини у цій ДТП, що встановлено постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 травня 2022 року (справа № 607/4673/22).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частин першої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вказано у статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі належним чином досліджених та проаналізованих доказів, з урахуванням вищенаведених приписів законодавства України, дійшов висновку про те, що позов ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи той факт, що позов про стягнення грошових коштів внаслідок ДТП в порядку регресу задоволений у повному обсязі, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 43526 від 26 березня 2025 року (а.с. 31), обов`язок щодо сплати судового збору на користь ПрАТ «СГ «ТАС» у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн, слід покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 4, 12 13, 19, 76 78, 141, 223, 247, 258 268, 273 274,

280 289, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)) до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () в порядку регресу 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень матеріальної шкоди, виплаченого страхового відшкодування.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

4. Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

8. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

9. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

10. Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

11. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

12. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 листопада 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (АТ «СГ «ТАС» (приватне)), , адреса місцезнаходження: проспект

Берестейський, 65, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяТ. І. Якімець