Справа № 333/4459/21
Провадження № 6/333/361/25
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка М.П. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню у частині боржника ОСОБА_1 :

- виконавчий лист № 333/4459/21, виданий 02.02.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по травень 2021 року включно в розмірі 9 793 грн. 44 коп., заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з лютого 2019 року по травень 2021 року включно в розмірі 8 583 грн. 62 коп., а всього 18 377 грн. 06 коп.;

- виконавчий лист № 333/4459/21, виданий 02.02.2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» витрати на оплату судового збору у розмірі 912 грн. 72 коп. з кожного.

Заява обґрунтована наступним. У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 333/4459/21 за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води) з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2021 року позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по травень 2021 року включно в розмірі 9 793 грн. 44 коп. та заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з лютого 2019 року по травень 2021 року включно в розмірі 8 583 грн. 62 коп., а всього 18 377 грн. 06 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) витрати на оплату судового збору у розмірі 912 грн. 72 коп. з кожного. На виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/4459/21 від 26.11.2021 було видано відповідні виконавчі листи. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 05.04.2024 року були відкриті виконавчі провадження № 74668726, № 74668995 (ЗВП № 75104601) про стягнення з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по травень 2021 року включно в розмірі 9 793 грн. 44 коп. та заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з лютого 2019 року по травень 2021 року включно в розмірі 8 583 грн. 62 коп., а всього 18 377 грн. 06 коп. та стягнення з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» витрати на оплату судового збору у розмірі 912 грн. 72 коп. Предметом позову у справі № 333/4459/21 було стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (з централізованого опалення та постачання гарячої води), нарахованої власникам житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, істотною обставиною, яка не була відома ОСОБА_1 під час розгляду справи є заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року у справі № 2-7/11, яке набрало законної сили задовго до ухвалення рішення суду від 26.11.2021 по справі № 333/4459/21. Зазначеним рішенням було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 23.07.2004 року між ОСОБА_3 (продавцем, через представника ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. за реєстровим № 1045. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 не є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, він не має статусу споживача житлово-комунальних послуг розумінні законодавства та не зобов`язаний сплачувати вартість таких послуг. Отже, позов КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» у частині вимог до ОСОБА_1 було подано без належного правового обґрунтування, а обов`язок ОСОБА_1 зі сплати заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, заборгованості за послуги гарячого водопостачання, а також зі сплати на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» витрат на оплату судового збору за відповідними виконавчими листами відсутній. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для задоволення його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мають матеріально-правовий характер. Зокрема, вони підтверджуються заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року у справі № 2-7/11, яким було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 23.07.2004 року між ОСОБА_3 (продавцем, діяв через представника ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міської нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. за реєстровим № 1045. У зв`язку з цим, у ОСОБА_1 відсутні зобов`язання щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою суду від 25.09.2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвоката Стариченко М.П., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, від представника заявника через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд заяви без їх участі, заяву підтримують та просять задовольнити.

Представник КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», Кліменко І.В., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, заяв та клопотань до суду від останніх не надано.

З врахуванням положень ст. 432 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого документу такими, що не підлягають виконанню у відсутності заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

21.12.2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 824/2/22, провадження № 61-11769ав23 (ЄДРСРУ № 115860052) досліджував питання щодо підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно частинами першою, другою ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій ст. 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09.09.2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09.06.2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 року у справі № 824/85/21.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Дійсно рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з липня 2018 року по травень 2021 року включно в розмірі 9 793 грн. 44 коп. та заборгованість за послуги гарячого водопостачання за період з лютого 2019 року по травень 2021 року включно в розмірі 8 583 грн. 62 коп., а всього 18 377 грн. 06 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» витрати на оплату судового збору у розмірі 912 грн. 72 коп. з кожного. Рішення набрало законної сили 04.01.2022 року (а.с. 46-48).

02.02.2023 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи (а.с. 50).

22.08.2025 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 адвокат Стариченко М.І. із заявою про перегляд рішення суду від 26.11.2021 року за нововиявленими або виключними обставинами (а.с. 52-56). Підставою для перегляду справи зазначено наявність заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року у справі № 2-7/11, яким було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 23.07.2004 року між ОСОБА_3 (продавцем, діяв через представника ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 (покупцем), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міської нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. за реєстровим № 1045. Рішення набуло законної сили 28.10.2011 року (а.с. 64-66).

Ухвалою суду від 15.09.2025 року відмовлено у прийнятті заяви про перегляд рішення суду від 26.11.2021 року за нововиявленими або виключними обставинами на підставі ст. 424 ЦПК України (а.с. 70-71).

Тобто, судом встановлено, що рішення суду від 26.11.2021 року наразі є чинним, відповідно до процесуальних норм знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. (виконавче провадження № 74668726, № 74668995).

Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Суд приймає до уваги доводи представника заявника, що ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2011 року не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , і звідси випливають його прав та обов`язки щодо утримання/неутримання майна, проте наразі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2021 року є чинним, і не оскаржено з цих підстав.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки виконавчий лист виданий компетентним судом, оформлений належним чином і є належним виконавчим документом, виданим на підставі чинного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 5,14, 260,432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стариченка Миколи Петровича про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик