Справа №592/3404/23
Провадження №2-с/592/230/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду міста Суми Алфьоров А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2023 р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС ПЛЮС» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 24.03.2023 р. (справа № 592/3404/23), яку мотивує тим, що між ним та ТОВ «ФОРЕКС ПЛЮС» відсутній договір щодо надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а також наявний спір про право. Також у заяві про скасування судового наказу міститься клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки через перебування його за кордоном він не мав можливості вчасно подати вказану заяву. Просить суд: поновити строк для звернення із заявою про скасування судового наказу по справі № 592/3404/23; скасувати судовий наказ Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2023 р. у справі № 592/3404/23.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали справи, суддя дійшла такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2023 р. стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФОРЕКС ПЛЮС» заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.04.2020 по 31.05.2022 в розмірі 1115 грн 76 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 коп.

03.04.2023 вказаний судовий наказ та додані до нього документи було направлено боржникам за адресою: АДРЕСА_1 , та 10.04.2023 р. вказану кореспонденцію отримано особисто одним із членів родини, а саме ОСОБА_4 , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено 10.04.2023», особисто « ОСОБА_4 », що підтверджується рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення, яке повернулося до суду 12.04.2023 р. та знаходиться в матеріалах справи (а.с. 73).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2024 р. заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.07.2024 р. заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу повернуто заявнику без розгляду.

22.07.2024 р. ОСОБА_2 повторно звертався до суду із заявою про скасування судового наказу та ухвалою суду від 24.07.2024 цю заяву було повернуто заявникові з аналогічних підстав.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2024 р. заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2024 р. заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.08.2024 р. заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.09.2024 р. заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2025 р. заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Суд звертає увагу, що для подачі заяви про скасування судового наказу визначальним є саме момент отримання судового наказу боржником поштовою кореспонденцією - 10.04.2023 р.

Тобто, з моменту отримання копії судового наказу до моменту звернення до суду про скасування судового наказу пройшло більше двох років.

Поважними причинами для поновлення строку у розумінні ст. 127, ч. 2 ст. 171 ЦПК України є лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

З клопотання про поновлення процесуального строку вбачається, що ОСОБА_1 в березні 2022 р., самостійно встановивши факт перетину державного кордону України, перетнув державний кордон та на даний час перебуває у Нідерландах.

Згідно листа від 26.09.2025 р. № 19/Х-23255/26272 Державної прикордонної служби України відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2022 р. по 25.09.2025 р. в Базі даних не виявлено.

Щодо введення воєнного стану на території України та бойовими діями, які почалися у м. Суми в лютому 2022 р., суд зазначає наступне.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду.

Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

Водночас, сам факт тривалого перебування заявника ОСОБА_1 за кордоном, не є підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

У рішенні від 19 лютого 2009 року у справі "Христов проти України", заява № 24465/04, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, необхідно тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (Рішення ЄСПЛ від 28 листопада 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), ппункт 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (Рішення ЄСПЛ від 03 грудня 2003 року у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), пункт 52).

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ сформував правовий висновок, відповідно до якого встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції", від 26 грудня 1992 року у справі "Ільхан проти Туреччини", від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Поновлення строку, пропущеного у зв`язку зі спливом тривалого періоду (понад один рік) та за підстав, які не можуть бути визнані переконливими, вказуватиме на порушення судом принципу юридичної визначеності.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" ЄСПЛ роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі "МПП "Голуб" проти України" (MPP Golub v. Ukraine), № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 не доведено той факт, що перебування за кордон є тією об`єктивно непереборною обставиною, яка б заважала йому вчасно звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).

Оскільки заявником ОСОБА_1 пропущений строк на подачу заяви про скасування судового наказу та відсутні підстави для його поновлення, тому заяву слід повернути заявнику з вказаних підстав.

Керуючись статтями 127, 170, 171 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.03.2023 р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕКС ПЛЮС» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком повернути ОСОБА_1 .

Копію ухвали надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя А.М. Алфьоров