Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8104/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

09 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «АІА Фнанс Груп» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, сформованим у системі «Електронний суд», у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 1785276 від 30.10.2018. Даний договір укладено в електронному вигляді на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (оферта), що опублікована на веб- сайті кредитора, підписана електронним цифровим підписом позивача 06.09.2018 та заявки на отримання кредиту відповідача № 1785276 від 30.10.2018 на обраних відповідачем умовах, які акцептовані відповідачем 30.10.2018, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію», датою укладення Договору є 30.10.2018. Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника. Умови кредитування відповідача вказані в заявці і є наступними: строк кредиту - 30 днів; сума кредиту, - 5000,00 грн.; сума процентів, - 1583,00 грн.; до сплати всього, - 6583,00 грн.. Згідно п. 2.6 Договору датою надання кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позичальника. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в день надання кредиту. Грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. перераховані на рахунок відповідача 30.10.2018, про що свідчить інформаційна довідка ТОВ «Платежі Онлайн» № 373/08 від 26.08.2025. Згідно п. 2.10 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користуванням кредитом за кредитом, визначені згідно п. 2.8 Договору, в останній день строку користування Кредитом. Таким чином термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором - до 29.11.2018. Однак відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Натомість відповідач скористався послугою, щодо продовження строку користування кредитом. Умови даної послуги встановлені Розділом IV Оферти "Угода Про Відтермінування Повернення Кредиту". Для зручності позичальника, в особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку Комісії, який відтворює необхідну суму Комісії за весь Строк відтермінування, розраховану на підставі вказаних умов Договору. Угода про відтермінування повернення кредиту вважається укладеною з моменту надходження на рахунок кредитора суми комісії за весь строк відтермінування. В період, з моменту отримання кредитором сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування кредитом згідно п. 2.8 або п. 2.11 договору не здійснюється, неустойка не нараховується." Тож з урахуванням наведеного поточний термін повернення кредиту та процентів за Кредитом до 12.08.2019. Станом на дату складання цієї позовної заяви, прострочення відповідача з повернення кредиту становить 2209 днів. Згідно п. 7.4 Договору у випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору. сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 Договору. Починаючи із початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, позивач нараховує відповідачу штрафні санкції згідно ст. 625 ЦК України до 23.02.2022 року (за 926 дні). Таким чином станом на 29.08.2025 заборгованість відповідача становить 8405,20 грн., з яких сума кредиту (згідно Заявки) - 5000,00 грн.; проценти (згідно заявки) - 1583,00 грн.; 3 % річних (згідно ст. 625 ЦКУ) - 501,03 грн.; інфляційні втрати (згідно ст. 625 ЦКУ) - 1321,17 грн., з них сплачено - 0,00 грн., та яку просить стягнути позивач з відповідача на свою користь, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати за правничу допомогу у розмірі 10000 грн 00 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.09.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку до суду подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про день час і місце розгляду справи. Правом на подання відзиву не скористався.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст. ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував представник позивача, про що заявлено відповідне клопотання у позовній заяві.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 1785276 від 30.10.2018.

Відповідно до умов кредитного договору № 1785276 від 30.10.2018 кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити нараховані проценти на умовах, передбачених Договором та погодженою кредитодавцем заявкою позичальника.

Умови кредитування відповідача вказані в заявці № 1785276, яку підписано ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором №1070643: сума кредиту - 5000,00 грн.; строк повернення кредиту - 30 днів; процентна ставка (% від суми кредиту в день) 1,06 %; реальна річна процентна ставка за кредитом 385%; очікувана сукупна вартість кредиту - 1583,00 грн.; загальна сума до повернення (проценти і кредит) - 6583,00 грн. Заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.

Згідно п. 2.6 Договору датою надання кредиту вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позичальника. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в день надання кредиту.

Так, грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. перераховані на рахунок відповідача 30.10.2018, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 373/08 від 26.08.2025.

Згідно п. 2.10 Договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користуванням кредитом за кредитом, визначені згідно п. 2.8 Договору, в останній день строку користування Кредитом.

Таким чином термін для повернення відповідачем кредиту та нарахованих процентів за договором - до 29.11.2018.

Однак відповідачем у вказаний термін кредит не повернуто, проценти не сплачено. Натомість відповідач скористався послугою, щодо продовження строку користування кредитом.

Умови даної послуги встановлені Розділом IV оферти «Угода про відтермінування повернення кредиту». Для зручності позичальника, в Особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку комісії, який відтворює необхідну суму комісії за весь строк відтермінування, розраховану на підставі вказаних умов Договору.

Згідно п 2 розділу IV угода про відтермінування повернення кредиту вважається укладеною з моменту надходження на рахунок кредитора суми Комісії за весь строк відтермінування з призначенням платежу: Оплата комісії за відтермінування строку повернення Кредиту на строк відтермінування. З умовами Угоди згоден.»

В період, з моменту отримання кредитором сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування Кредитом згідно п. 2.8 або п. 2.11 Договору не здійснюється, неустойка не нараховується. (п.3).

Таким чином, з урахуванням наведеного поточний термін повернення кредиту та процентів за кредитом - до 12.08.2019, станом на дату складання цієї позовної заяви, прострочення відповідача з повернення кредиту становить 2209 днів.

Згідно п. 7.4 Договору у випадку припинення дії, або закінчення строку дії Договору сторони не звільняються від обов`язку виконання зобов`язань, що виникли під час його дії. При цьому непогашені грошові зобов`язання повертаються стороною, що прострочила з урахуванням положень п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, з процентами у розмірі згідно п. 2.11 Договору.

Як вбачається з розрахунків наданих позивачем відповідачу нараховано штрафні санкції згідно ст. 625 ЦК України до 23.02.2022 року (за 926 дні): 3 % річних - 501,03 грн.; інфляційні втрати - 1321,17 грн.

Таким чином станом на 29.08.2025 заборгованість відповідача становить 8405,20 грн., з яких сума кредиту (згідно Заявки) - 5000,00 грн.; проценти (згідно заявки) - 1583,00 грн.; 3 % річних (згідно ст. 625 ЦКУ) - 501,03 грн.; інфляційні втрати (згідно ст. 625 ЦКУ) - 1321,17 грн., з них сплачено - 0,00 грн.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 1785276 від 30.10.2018 у розмірі 8405,20 грн.

Крім того, встановлено, що позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., які відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (частини 4, 5 статті 137 ЦПК України).

Частиною 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: Договір про надання правничої допомоги № 21-3 від 01.09.2021, укладений між адвокатом Литвинець С.А. та ТОВ «АІА Фінанс Груп»; копію Додаткової угоди № 13 від 06.02.2025 до Договору правничої допомоги № 21-3 від 01.09.2021; копію акту про надані послуги згідно договору №21-3 від. 01.09.2021 на загальну суму 10000,00 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5353/10 від 24.07.2015; ордер серії АІ № 1987289; копію платіжної інструкції № 610 від 28.08.2025 про перерахування передплати за надання правничої (правової ) допомоги згідно договору № 21-3 від 01.09.2021.

Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, суд враховує позицію Великої Палати ВС, висловлену у справі № 904/4507/18, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

У даному випадку, враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), а також беручи до уваги, що відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат та правничу допомогу, суд приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача. витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 509, 512, 514, 526, 546, 549-551, 610, 611, 616, 624, 627, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Михайлівська, буд. 15/1, літ Б., м. Київ,01001) заборгованість за кредитним договором № 1785276 від 30.10.2018 у розмірі 8405,20 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 10000,00 грн., а всього 20827,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.10.2025.

Головуючий: Н. М. Кондрацька