УХВАЛА

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 522/3747/22

провадження № 61-16480сво24

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д.,

Фаловської І. М., Червинської М. Є.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хрипко Максим Юрійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня

2023 року у складі судді Абухіна Р. Д. та постанову Одеського апеляційного суду

від 23 жовтня 2024 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д.,

Драгомерецького М. М., Дришлюка А. І., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника за законом ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника за законом ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю. С., Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» зазначало, що

15 травня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальниці кредит у сумі 57 000,00 дол. США.

15 травня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня

2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 травня 2006 року в сумі 106 510,95 дол. США та 66 523,15 грн, всього 2 303 888,02 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

23 листопада 2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 16 жовтня 2020 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитним договором № 60/06ф-5 в сумі 106 510,95 дол. США та 66 523,15 грн, а всього 2 303 888,02 грн.

22 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, зокрема квартири

АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 17 вересня 2021 року про зареєстрованих осіб у спірній квартирі зареєстровано дві особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та спірну квартиру передано на реалізацію через електронні торги до ДП «СЕТАМ».

11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 надала приватному виконавцю довідку про реєстрацію місця проживання, відповідно до якої у спірній квартирі

07 жовтня 2021 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 жовтня 2021 року приватний виконавець виніс постанову про відкладення проведення виконавчих дій, якою зобов`язав ДП «СЕТАМ» відкласти реалізацію спірної квартири. Електронні торги з примусової реалізації предмета іпотеки зупинено.

31 січня 2022 року приватний виконавець звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради для отримання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника. Однак, у відповіді від 09 лютого 2022 року Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомила, що для підготовки подання до органу опіки та піклування стосовно вирішення питання щодо надання дозволу звернення стягнення на нерухоме майно, яким має право користування малолітня дитина, необхідно надати всі необхідні документи. Надати такі документи неможливо, а тому виконавець фактично позбавлений можливості отримати відповідний дозвіл.

Позивач посилався на те, що дії ОСОБА_1 щодо реєстрації у спірній квартирі малолітньої онуки спрямовані на ухилення від виконання рішення про стягнення з неї боргу з метою унеможливлення звернення стягнення на зазначене майно, оскільки дитина була зареєстрована у вищезазначеній квартирі вже після її передачі на примусову реалізацію для погашення заборгованості за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, чим порушила право позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна.

Враховуючи викладене ТОВ «Вердикт Капітал» просило суд визнати

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року,яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду

від 23 жовтня 2024 року, позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування спірною квартирою. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дії ОСОБА_1 щодо реєстрації малолітньої дитини в квартирі, яка на законних підставах перебуває на стадії реалізації з метою виконання рішення суду, свідчать про недобросовісне здійснення прав та виконання взятих на себе обов`язків і про намагання ускладнити виконання рішення суду.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси

від 09 листопада 2023 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь

ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі по 3 000,00 грн з кожного. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, оцінивши співмірність витрат зі складністю предмета спору, виходячи з критеріїв розумності та пропорційності вартості послуг адвоката, дійшов висновку про стягнення вказаної суми.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

02 грудня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хрипко М. Ю., подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду

м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 23 жовтня 2024 року.

При відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції визначив, що підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначила підстави, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Зокрема вказує, що суди попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19, від 21 серпня 2019 року у справі № 569/4373/16-ц, Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі № 280/2937/22, від 28 серпня 2019 року у справі № 575/135/17, а також не дослідили зібрані у справі докази та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення наявних у ній недоліків щодо сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою, відкрито касаційне провадження у справі № 522/3747/22, витребувано матеріали справи з Приморського районного суду м. Одеси, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року.

У лютому 2025 року матеріали цивільної справи № 522/3747/22 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 вересня 2025 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2025 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що встановлені судами обставини є недоведеними належними та допустимими доказами, а висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях, не відповідають обставинам справи та матеріалам справи. Заявниця вважає, що суди не звернули уваги, що виконавцем не було дотримано вимог законодавства та не враховані інтереси дитини, оскільки він звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради, а не до органу опіки та піклування. Висновки судів про те, що вона зареєструвала свою онуку у спірній квартирі з метою унеможливлення звернення стягнення на зазначене майно є припущеннями без підтвердження належними доказами. Більш того, суди проігнорували той факт, що спірна квартира, яка є предметом іпотеки, не була придбана за кредитні кошти, а була її власністю ще до укладення кредитного та іпотечного договорів та є єдиним житлом відповідачів. Звертає увагу на порушення прав дитини.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо належного способу захисту прав кредитора на реалізацію іпотечного майна, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати від 22 лютого 2023 року у справі № 127/30571/21, від 04 вересня 2023 року № 334/7004/21, та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати від 29 липня

2025 року у справі № 564/3477/21.

У справах № 127/30571/21, № 564/3477/21, № 334/7004/21 Верховний Суд зазначав, що виконавець на підставі частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 3, 6, 22 частини третьої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» зобов`язаний та має право вживати всіх необхідних заходів щодо примусового виконання судового рішення, в тому числі й одержувати всі необхідні дозволи для проведення виконавчих дій.

З наведеного можна виснувати, що державний чи приватний виконавець зобов`язаний звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування якою мають діти, а у разі відмови у наданні такого дозволу органом опіки та піклування - виконавець має повноваження звернутися до суду з відповідним поданням.

Отже, з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України.

Тобто звернення кредитора з позовом про виселення осіб, які зареєстровані в іпотечному майні, з метою передачі його на реалізацію в порядку примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості, не є необхідним.

Ініціювання кредитором нового спору про виселення з іпотечного майна з метою реалізації цього майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження не є правомірним і ефективним способом захисту.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, кредитор наділений правом самостійного звернення до суду з позовом про визнання такими, що втратили право користування (виселення), мешканців з іпотечного майна в разі наявності обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду в інший спосіб.

У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність

у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.

Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

З урахуванням наведеного, справа підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу № 522/3747/22 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника за законом ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хрипко Максим Юрійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року.

Призначити справу № 522/3747/22 до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: А. І. Грушицький

Б. І. Гулько

В. І. Крат

Д. Д. Луспеник

І. М. Фаловська

М. Є. Червинська