Справа № 203/3850/25
Провадження № 2/0203/1870/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Кринюк М.С.

за участю представника позивача - Герасименко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмір виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшов вищезазначеним позов Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ра, в якому позивач посилався на те, що відповідно до заяви відповідача ОСОБА_1 , поданої 08.03.2023 року в електронній формі про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб та надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам щодо себе та його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами Порталу Дія було сформовано електронні довідки про взяття відповідача та його сина на облік, як внутрішньо переміщених осіб та рішенням від 18.03.2023 року призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2023 року в розмірі 5000 грн., щомісячно (2000 грн. відповідачу та 3000 грн. на дитину). 11.06.2024 року відповідач звернувся до управління із заявою про перерахунок допомоги, в зв`язку із встановленням йому інвалідності. На підставі заяви та наданих документів, рішенням від 17.06.2024 року відповідачу з 01.06.2024 року перераховано допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 3000 грн. В подальшому, за результатами проведення поточної верифікації та перевірки було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач 05.09.2022 року здійснив купівлю житлового будинку в с.Остапківці Городоцького району Хмельницької області, загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 19,4 кв.м. В зв`язку з цим та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року, рішенням від 14.10.2024 року відповідачу було припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та встановлено обсяг надмір виплаченої допомоги за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року в сумі 48000 грн. Відповідачу були направлені повідомлення про повернення надмір виплаченої допомоги, які залишились без реагування. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача надмір нараховані кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в сумі 48000 грн., а також понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3028 грн.

У наданому відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що придбане ним житло є непридатним для проживання, що підтверджено відповідним актом органу місцевого самоврядування. Тому підстави для стягнення з нього виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що акт розгляду звернення ОСОБА_1 щодо обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 20.02.2025 року відповідач до управління не подавав. Відповідно до діючого законодавства, висновок про непридатність житлового приміщення повинен робити орган місцевого самоврядування (виконавчий комітет відповідної ради) на підставі акту обстеження, який складає уповноважена комісія. Сам акт обстеження не може бути документальним підтвердженням непридатності житлового приміщення для проживання. Крім того, наданий відповідачем акт не містить висновків про непридатність житлового будинку, а зазначена в ньому інформація про наявність ознак аварійності та не відповідності санітарним та технічним вимогам для проживання не має наслідком автоматичного визнання житлового будинку аварійним або непридатним для проживання. Також акт складений лише 20.02.2025 року та не підтверджує інформацію про непридатність житлового будинку станом на момент купівлі та в період отримання допомоги з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 11.06.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач після оголошення перерви в судовому засіданні 03.0.2025 року, в наступні судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

За вказаних обставин, а також враховуючи призначення справи до розгляду в спрощеному провадженні, обізнаність відповідача про наявність в провадженні суду розглядаємої справи, надання ним відзиву на позовну заяву, в якому висловлено свою позицію щодо пред`явленого позову, суд у відповідності до ст.223 ЦПК України визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши представника позивача, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, вбачається із долучених позивачем до позову матеріалів та не заперечувалось відповідачем, що відповідно до заяви останнього, поданої 08.03.2023 року в електронній формі про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб та надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам щодо себе та його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами Порталу Дія було сформовано електронні довідки про взяття відповідача та його сина на облік, як внутрішньо переміщених осіб та рішенням від 18.03.2023 року призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2023 року в розмірі 5000 грн., щомісячно (2000 грн. відповідачу та 3000 грн. на дитину).

11.06.2024 року відповідач звернувся до управління із заявою про перерахунок допомоги, в зв`язку із встановленням йому інвалідності. На підставі заяви та наданих документів, рішенням від 17.06.2024 року відповідачу з 01.06.2024 року перераховано допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 3000 грн.

В подальшому, за результатами проведення поточної верифікації та перевірки було встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач 05.09.2022 року здійснив купівлю житлового будинку в с.Остапківці Городоцького району Хмельницької області, загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 19,4 кв.м.

В зв`язку з цим, керуючись постановою Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року, рішенням від 14.10.2024 року позивач припинив виплату відповідачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та встановив обсяг надмір виплаченої допомоги за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року в сумі 48000 грн., яку просив стягнути з відповідача в судовому порядку у розглядаємому позові.

Відповідно до п.п.1,2 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року (в редакції на момент призначення відповідачу допомоги, далі Порядок), цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

З 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.

Підпунктом 5 п.7 Порядку із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №789 від 31.07.2023 року, було встановлено, що допомога не призначається внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 1 серпня 2023 р., якщо протягом трьох місяців перед зверненням внутрішньо переміщена особа, яка звертається за допомогою на проживання, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування, або інформації (за технічної можливості), внесеної до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Згідно п.18 Порядку уповноважена особа несе відповідальність за достовірність інформації, зазначеної у заяві.

Відповідно до п.22 Порядку, з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат».

Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку.

Пунктом 29 Порядку визначено, що у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.

Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат.

У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що після призначення відповідачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, за результатами проведення поточної верифікації та перевірки було встановлено факт придбання останнім 05.09.2022 року нерухомого майна - житлового будинку в с.Остапківці Городоцького району Хмельницької області, загальною площею 48,1 кв.м, житловою площею 19,4 кв.м, що в силу положень постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року є підставою для припинення виплатити допомоги. Внаслідок цього, за період з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року виникла переплата в сумі 48000 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилався на те, що зазначене вище житло є непридатним для проживання, що підтверджено відповідним актом органу місцевого самоврядування. Тому підстави для стягнення з нього виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відсутні.

В свою чергу представник позивача, заперечуючи проти вказаних доводів відповідача, посилався на те, що акт обстеження житлового будинку відповідач до управління не подавав. Відповідно до положень ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.7 ЖК УРСР, Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 року №189, висновок про непридатність житлового приміщення повинен робити орган місцевого самоврядування (виконавчий комітет відповідної ради) на підставі акту обстеження, який складає уповноважена комісія. Сам акт обстеження не може бути документальним підтвердженням непридатності житлового приміщення для проживання. Крім того, наданий відповідачем акт не містить висновків про непридатність житлового будинку, а зазначена в ньому інформація про наявність ознак аварійності та не відповідності санітарним та технічним вимогам для проживання не має наслідком автоматичного визнання житлового будинку аварійним або непридатним для проживання. Також акт складений лише 20.02.2025 року та не підтверджує інформацію про непридатність житлового будинку станом на момент купівлі та в період отримання допомоги з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року.

Перевіряючи вказані доводи та заперечення сторін, суд враховує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується набуття відповідачем 05.09.2022 року у власність житлового будинку АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст.1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Суд враховує, що положеннями Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року (в редакції на момент призначення відповідачу допомоги) не було передбачено такої підстави для відмови у призначенні допомоги, як перебування у власності особи житлового приміщення/частини житлового приміщення.

Стосовно доводів представника позивача щодо порядку визнання житлового будинку непридатним для проживання з посиланням на ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.7 ЖК УРСР, Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним та технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 року №189, суд враховує, що в обгрунтування підстав для припинення виплату відповідачу допомоги та підстав для стягнення надмір виплачених коштів, позивач посилався на п.5 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб».

Підпунктом 5 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Таким чином, відповідно до вказаних вище положень підставою для припинення виплати призначеної раніше допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі є встановлення факту перебування у її власності житлового приміщення або його частини, за виключенням, якщо останнє є непридатним для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

Зазначені положення не визначають яким саме документом органу місцевого самоврядування має бути підтверджений факт непридатності житлового приміщення для проживання.

Відповідно до наданого відповідачем акту обстеження цього житлового будинку від 20.02.2025 року вбачається, що останній складено за результатами обстеження проведеного комісією у складі начальника відділу комунального майна, головного спеціаліста відділу містобудування та архітектури Городоцької міської ради, начальника відділу агропромислового розвитку та земельних відносин.

Вказаний акт затверджено заступником міського голови Городоцької міської ради.

Факт складання та видачі акту відповідачу підтверджено листом за підписом заступника міського голови Городоцької міської ради від 03.09.2025 року на запит позивача.

З вказаного акту та додатків до нього у вигляді фотознімків вбачається, що в останньому за результатами обстеження відображено дані щодо стану будинку та комісією зроблено висновок, що будинок має ознаки аварійності, не відповідає санітарним і технічним вимогам для проживання.

Таким чином, вказаний акт складений та затверджений уповноваженими особами органу місцевого самоврядування, а також зміст його висновків, є документальним підтвердженням непридатності для проживання належного відповідачу житлового приміщення.

Стосовно доводів представника позивача про те, що акт не підтверджує інформацію про непридатність житлового будинку станом на момент купівлі та в період отримання допомоги з 01.09.2023 року по 30.09.2024 року, суд враховує, що позивачем не надано і доказів протилежного, як підстави для припинення виплати допомоги та стягнення надмір виплачених коштів з відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні останніх слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи відмови в задоволенні позову, понесені позивачем по справі судові витрати слід покласти на останнього.

Керуючись ст.ст.1212,1215 ЦК України, п.п.1,2,7,1822,29 «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року, п.2 постанови Кабінету Міністрів України №709 від 11.07.2023 року «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.4,5,10-13,76-81,141,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмір виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відмовити повністю.

Понесені позивачем по справі судові витрати покласти на останнього.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак