Провадження №2/752/9939/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла.

У позові заявлено вимогу про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні квартирою, належної на праві власності ОСОБА_3 , шляхом виселення ОСОБА_2 , з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

09.10.2025 ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в розмірі 48500 грн., які є переплатою по орендній платі.

Відповідач просив прийняти зустрічний позов та об`єднати його з первісним позовом.

Представник позивача заперечував проти прийняття зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом.

Вирішуючи питання про можливість та доцільність об`єднання в одне провадження зустрічного позову з первісним позовом, суд відзначає наступне.

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

01.09.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Відомості про отримання відповідачем засобами поштового зв`язку копії позову в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява відповідає вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, зазначила, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 01.02.2023 у справі №1.380.2019.002610, від 24.06.2022 у справі № 922/4411/21.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.05.2022 у справі № 910/7951/21, від 02.06.2022 у справі № 922/4409/21.

Вивчивши зміст зустрічного позову, суд приходить до висновку, що спільний розгляд первісного позову та зустрічного позову не є доцільним.

Слід зауважити, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством.

Зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що вона мотивована тим, що 20.08.2019 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна (квартири) АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , із терміном дії до 20.08.2021. Термін дії даного договору фактично завершився 20.08.2021. Надалі зазначений договір в односторонньому порядку пролонгувався відповідачем, шляхом введення позивача в оману. Сам відповідач визначив, що договір діє до 20.08.2025. З урахуванням вказаного строку ОСОБА_3 направила відповідачу повідомлення про відмову від укладення договору на новий строк та розірвання договору оренди, яке було проігноровано останнім. Відповідач продовжує самовільно використовувати належне позивачу майно без правових підстав, при цьому фактично не надаючи позивачу доступу до квартири, внаслідок заміни замків, чим порушує права ОСОБА_3 користуватися належним їй на праві власності майном.

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що вона мотивована тим, що 20.08.2019 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна (квартири) АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.1. зазначеного договору за домовленістю сторін місячна плата за користування об`єктом оренди (орендна плата) становить 4000 грн. Поряд із цим, починаючи з серпня 2023 року по липень 2025 року включно орендарем сплачено авансом орендну плати на загальну суму 152500 грн., а договірна орендна плата за цей період складає 92000 грн., тобто авансова переплата складала 60500 грн.

Тобто, у зустрічному позові відповідачем заявлені вимоги про стягнення переплати за договором оренди нерухомого майна (квартири) АДРЕСА_1 від 20.08.2019.

Отже, з наведеного вбачається, що задоволення зустрічного позову не виключить ні повністю, ні частково задоволення первісного позову, оскільки позивач за первісним позовом просить суд усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні квартирою шляхом виселення відповідача зі спірної квартири, а відповдіач заявив зустрічну вимогу про стягнення з позивачки надлишково сплачених коштів за оренду квартири.

Таким чином, первісний та зустрічний позов обґрунтовуються відмінними підставами, до позовних заяв додано різні докази, позови мають різні предмети спору та, відповідно, різними є предмети доказування, а тому спільний їх розгляд не є доцільним.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для об`єднання в одне провадження вимог за зустрічним позовом з первісним позовом і вважає, що зустрічний позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 19, 31, 175, 177, 187, 193, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті та об`єднанні в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Повернути відповідачу зустрічну позовну заяву та роз`яснити, що із заявленими позовними вимогами, викладеними у зустрічній позовній заяві, він може звернутися до суду для самостійного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 11.11.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова