Справа № 214/6240/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/6240/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення,-

Представники:

від позивача адвокати Кучерява С.О., Черненко Є.І.,

від відповідача адвокат Ващенко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» - адвокат Черненко Є.І. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2021 року до березня 2024 року у розмірі основного боргу 79 997 грн. 09 коп., пеню 4 464 грн. 69 коп., 3% річних 3 666 грн. 49 коп., інфляційні втрати 12 338 грн. 65 коп., плату за абонентське обслуговування 230 грн. 58 коп.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією, як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Постачання теплової енергії є комунальною послугою та обов`язком заявника як виконавця такої послуги. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником вказаного нежитлового приміщення загальною площею 68,8 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі 9-ти поверхового житлового будинку. Хоча й договір про надання послуг з централізованого опалення за вказаною адресою між АТ «Криворізька теплоцентраль» та споживачем ОСОБА_1 укладено не було, однак послуги фактично надавались, останній цими послугами користувався, а тому зобов`язаний їх оплатити. Крім того, АТ "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від ОСОБА_1 не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Таким чином, з 01.11.2021 між позивачем та ОСОБА_1 як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (в АТ «Криворізька теплоцентраль» такий договір обліковується за реквізитами №1596/жб від 01.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ). Крім того, п.4 типового договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання такої послуги.

У будинку АДРЕСА_2 встановлений комерційний прилад обліку теплової енергії, з проведенням чергової повірки відповідно до акта технічного огляду приладу обліку теплової енергії після повірки від 11.10.2021. Прилад-розподілювач теплової енергії у будинку не встановлено, а тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу обліку і пропорційно опалювальної площі приміщення. За показаннями приладу обліку та з урахуванням опалювальної площі приміщення за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 відповідачем було спожито теплової енергії на загальну суму 79 997 грн. 09 коп., а також нарахована плата за абонентське обслуговування за цей період у сумі 230 грн. 58 коп. Відповідач не виконував свої грошові зобов`язання перед позивачем, оплату за отримані послуги не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 у загальному розмірі 79 997 грн. 09 коп., на яку позивачем нараховані збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме, інфляційні втрати 12 338 грн. 65 коп., 3% річних 3 666 грн. 49 коп., пеню 4 464 грн. 69 коп. З приводу нарахування неустойки, представником зауважено, що ОСОБА_1 є власником спірного нежитлового приміщення, яке відповідно не може використовуватись як житло, тому відповідач не належить до категорії споживачів «населення», а відноситься до категорії споживачів «інші споживачі», тому Постанова Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» не може бути застосована до відповідача як споживача послуги з постачання теплової енергії в частині заборони нарахування збитків на борг. Оскільки споживач добровільно заборгованість не погашає, а звернення підприємства з цього приводу ігнорує, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки жоден із учасників справи не заявив про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Окремо представник позивача акцентувала увагу, що даний спір є цивільно-правовим, оскільки ОСОБА_1 власник нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , припинив свою діяльність як ФОП з 17.12.2020, доказів здійснення ним господарської діяльності у цьому приміщенні у подальшому матеріали справи не містять. Крім того, вказане нежитлове приміщення придбане відповідачем як фізичною особою. Що стосується наявних попередніх судових рішень про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, зокрема, рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3543/24, то предметом позовних вимог було стягнення боргу за договором купівлі-продажу теплової енергії №1596 від 03.03.2014, укладеним із ФОП ОСОБА_1 , а тому спір розглядався за правилами господарського судочинства. Із грудня 2020 року відповідач діяльність ФОП припинив, з 01.11.2021 правовідносини між ним та АТ «Криворізька теплоцентраль» регламентовані типовим договором №1596/жб від 01.11.2021 та є цивільно-правовими, а тому спір з приводу утримання ним як власником фізичною особою нежитлово-приміщення, є цивільно-правовим.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ващенко О.М. про свою участь у судових засіданнях не заявили, подавши заяву про розгляд справи у письмовому провадженні. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Так, ОСОБА_1 стверджує, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , використовується ним для здійснення підприємницької діяльності, а тому між сторонами існують господарські правовідносини, спір в яких підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. На підтвердження представник долучив копії договору купівлі-продажу теплової енергії та рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/8905/13, 908/4578/22, 904/3543/24. АТ «Криворізька теплоцентраль» обізнане з цими обставинами, однак помилково позов пред`явило за правилами цивільного судочинства. Окремо представник відповідача зауважив, що у належному відповідачеві нежитловому приміщенні централізоване опалення фактично відсутнє з 2014 року, а тому з приводу підключення приміщення до системи опалення він звертався до АТ «Криворізька теплоцентраль» з відповідною заявою 04.11.2024 (вх. №20139 від 04.11.2024). Оскільки фактично такі послуги не надаються, а відповідач опалює приміщення за рахунок використання електроенергії, тому він не повинен нести відповідальність за оплату послуг, які фактично не отримував.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, врахувавши позицію представників сторін, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст.1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу об`єктів теплопостачання від КП «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль», яке 16.03.2017 перетворене в ПАТ «Криворізька теплоцентраль», до останнього передано об`єкти теплопостачання, у тому числі в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Таким чином, позивач є виконавцем послуги з теплопостачання для будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №381760332 від 06.06.2024) нежиле приміщення загальною площею 68,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_1 , виданого 25.06.2012 згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про оформлення прав власності на об`єкти нерухомого майна" від 13.06.2012 №192 (реєстраційний номер майна 3314546, дата внесення запису 28.06.2012, форма власності приватна). Факт належності майна як фізичній особі відповідач в ході судового розгляду не оспорював.

Будинок АДРЕСА_2 є багатоповерховим, опалення нежитлового приміщення №109 цього будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення, а відтак система опалення нежитлового приміщення відповідача є єдиною та невід`ємною частиною внутрішньобудинкових систем будинку, а отже, відповідач фактично отримує теплову енергію для опалення приватного нежитлового приміщення.

Із акта від 11.10.2021 слідує, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 встановлено вузол обліку теплової енергії та дозволено його експлуатацію. При цьому, 27.08.2021 проведено чергову повірку засобу вимірювальної техніки та встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434-1:2019 Теплолічильники. Повірка дійсна до 27.0.2025, що підтверджується копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 27.08.2021, виданого НЦЦ «Інститут метрології».

Законом України від 03.12.2020 №1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01.05.2021, до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

АТ "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір). Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/ (п. 2 договору).

Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідача ОСОБА_1 не надходило жодних документів, які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 про обрання моделі договірних відносин, тому з 01.11.2021 ОСОБА_1 вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії.

Слід зауважити, що за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 11.02.2008 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, запис №0032250, зі здійсненням економічної діяльності за такими видами КВЕД: 49.32 Надання послуг таксі (основний); 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.74 Роздрібна торгівля медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_3 . При цьому, 17.12.2020 до державного реєстру внесено запис №005032250 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за його власним рішенням.

03.03.2014 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (найменування якого в подальшому змінено на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (теплопостачальна організація продавець) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (споживач покупець) було укладено договір №1596 купівлі-продажу теплової енергії. Факт існування цього договору сторонами не оспорюється.

Разом з тим, з 01.11.2021 договір купівлі-продажу №1596 від 03.03.2014 є припиненим, а з 01.11.2021 між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_1 як фізичною особою (зважаючи на припинення господарської діяльності 17.12.2020) почав діяти типовий договір про надання послуги з постачання теплової енергії (в АТ «Криворізька теплоцентраль» такий договір обліковується за реквізитами №1596/жб від 01.11.2021 за адресою: АДРЕСА_1 ). Вказані обставини констатовано рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2024 у справі №904/3543/24, яке набрало законної сили 24.10.2024, вони є преюдиційними та окремого доказування не потребують. Оскільки з 01.11.2021 правовідносини, що склались між АТ «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуги з теплопостачання для будинку АДРЕСА_2 та споживачем ОСОБА_1 як власником нежитлового приміщення, за відсутності доказів здійснення ним господарської діяльності, є цивільно-правовими, а відтак спір підлягає вирішенню саме за правилами цивільного судочинства. У зв`язку з цим доводи сторони відповідача про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України є дистракторними та ґрунтуються на суб`єктивному, відносно перекрученому тлумаченні фактичних обставин задля умисного введення в оману суду.

Відповідно до п.30 типового індивідуального договору, плата за послугу постачання теплової енергії складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст.25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений ст.7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Так, ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Щомісяця, протягом дії опалювальних сезонів з листопада 2021 року до березня 2024 року включно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з теплопостачання, виходячи із встановлених тарифів, опалювальної площі нежитлового приміщення 68,8 кв.м., відсутності пільг та субсидії, що підтверджується актами про надання теплоносія від 27.10.2021, 02.11.2022, 20.11.2023, актами про припинення подачі теплоносія від 01.04.2022, 28.03.2023, 28.03.2024, а також відповідними рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021/2022 - №490 від 22.09.2021, №158 від 23.03.2022, 2022/2023 - №760 від 28.09.2022, №338 від 22.03.2023, 2023/2024 - №1162 від 20.09.2023, №339 від 18.03.2024.

Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії за спірним житловим приміщенням за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 з урахуванням склало ( з ПДВ): листопад 2021 1,15 Гкал, 8 444 грн. 88 коп., грудень 2021 1,83 Гкал, 11 108 грн. 32 коп., січень 2022 1,69 Гкал, 6 568 грн. 13 коп., лютий 2022 1,1 Гкал, 2 442 грн. 25 коп., березень 2022 0,93 Гкал, 5 393 грн. 47 коп., листопад 2022 0,57 Гкал, 3 046 грн. 22 коп., грудень 2022 1,41 Гкал, 7 535 грн. 41 коп., січень 2023 0,94 Гкал, 5 023 грн. 61 коп., лютий 2023 1,2 Гкал, 6 413 грн. 11 коп., березень 2023 0,49 Гкал, 2 618 грн. 69 коп., листопад 2023 0,38 Гкал, 1 966 грн. 79 коп., грудень 2023 1,31 Гкал, 6 394 грн. 66 коп., січень 2024 1,2 Гкал, 5 682 грн. 98 коп., лютий 2024 0,6 Гкал, 2 759 грн. 53 коп., березень 2024 1,03 Гкал, 4 599 грн. 04 коп., що загалом складає 79 997 грн. 09 коп.

Позивачем направлялись відповідачу рахунки-фактури щодо вартості послуг з постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування, акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг). Згідно з наданим до суду детальним розрахунком суми грошових зобов`язань з листопада 2021 року до березня 2024 року, станом на 31.03.2024 за ОСОБА_1 значиться заборгованість по платі за абонентське обслуговування в розмірі 230 грн. 58 коп., заборгованість за постачання теплової енергії 79 997 грн. 09 коп.

У відповідності зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказаною нормою встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, відповідно до ст.625 ЦК України, здійснено нарахування відповідачу за період з 04.01.2022 до 09.07.2024 інфляційних втрат у розмірі 12 338 грн. 65 коп., 3% річних 3 666 грн. 49 коп. та пені у відповідності з умовами договору в розмірі 4 464 грн. 69 коп. Перевіряючи правомірність нарахування збитків в порядку ст.625 ЦК України та пені суд виходить з такого.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, у тому числі на території Дніпропетровської області, який триває до теперішнього часу.

Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Судовим розглядом встановлено, що нежиле приміщення загальною площею 68,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності фізичній особі ОСОБА_1 . Теплопостачання до багатоповерхового будинку загалом, у тому числі й до належного відповідачеві приміщення, є централізованим та подавалось з початком сезону і вимикалось по закінченню.

Враховуючи статус нерухомого майна відповідача як «нежитлове приміщення» (тобто приміщення, яке не використовується для проживання в ньому), АТ «Криворізька теплоцентраль», нараховувало відповідачу за надання послуг з теплопостачання тариф для категорії «інші споживачі», оскільки вказані тарифи застосовуються до осіб, які, зокрема, використовують приміщення не для постійного проживання, а у інший спосіб (офісні приміщення, нотаріальна діяльність, тощо).

Як вбачається зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», заборона стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, стосується категорії «населення», а як встановлено судом відповідачу нарахування здійснено для категорії «інші споживачі», тому правові підстави для застосування вказаного урядового акту в рамках спірних правовідносин відсутні.

Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що заборгованість за послуги з теплопостачання за період з за період з листопада 2021 року до березня 2024 року розрахована арифметично вірно та складає 79 997 грн. 09 коп. основного боргу, пені 4 464 грн. 69 коп., 3% річних 3 666 грн. 49 коп., інфляційні втрати 12 338 грн. 65 коп., плату за абонентське обслуговування 230 грн. 58 коп.

Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому доводи представника відповідача щодо недоведеності вимог у частині розміру заборгованості та його невірності є необґрунтованими.

Слід також зауважити, що закріплена Законом України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи відсутні. Відтак, посилання представника відповідача на неналежне надання позивачем послуг з 2014 року суд вважає неспроможними, які, посеред іншого, також спростовуються рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2024 у справі №904/3543/24, котрим встановлено не тільки факт наявності між сторонами договірних зобов`язань, а й факт здійснення відповідачем платежів за послуги АТ «Криворізька теплоцентраль» у періоди до листопада 2021 року.

Відповідно до ч.4 ст.319, ч.1 ст.322 ЦК України власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату наданих житлово-комунальних послуг. Враховуючи, що тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, покладається на власника приміщення у даному випадку на фізичну особу ОСОБА_1 , та з огляду на те, що між відповідачем і позивачем існують відносини за типовим договором про надання послуг з постачання теплової енергії №1596/жб від 01.11.2021, доведеність заявленого позивачем розміру заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2021 року до березня 2024 року у розмірі основного боргу 79 997 грн. 09 коп., пеню 4 464 грн. 69 коп., 3% річних 3 666 грн. 49 коп., інфляційні втрати 12 338 грн. 65 коп., плату за абонентське обслуговування 230 грн. 58 коп., а також 3 028 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення.

Відомості про сторін:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд.1.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Рішення суду складено та підписано 10.11.2025.

Суддя О.І. Євтушенко