Справа № 211/3407/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.

при секретарі Фартушній Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року у цивільній справі №211/3407/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2025 року до суду надійшла вищевказана заява, відповідно до якої представника заявника ОСОБА_1 адвокат Вдовенко М.В. просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення у справі №211/3407/19, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду.

В обґрунтування заяви вказала, що 31 січня 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено заочне рішення, за яким позов АТ КБ «Приват Банк» задоволено в повному обсязі.

Про наявність вищезазначеного рішення відповідач дізналася лише 21 лютого 2025 року , коли на пенсійний банківський рахунок було накладено арешт.

Після чого 03 березня 2025 року адвокатом Вдовенко М.В. отримано рішення суду , що і стало підставою для звернення до суду.

Звертає увагу суду, що ознайомившись із матеріалами справи, вбачається що поштове повідомлення рекомендоване, яке було направлено відповідачу, останньою не отримано, відмітка про начебто отримання пошти суду 25.02.2020 має ознаки фальсифікації, оскільки не має ідентифікуючого персонального підпису Відповідачки.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року поновлено строк для перегляду заочного рішення та прийнято заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 09 липня 2025 року витребувано докази у справі.

06 листопада 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вдовенко М.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності стороін, заяву просить задовольнити, заочне рішення скасувати.

Представник АТ КБ «Приват Банк » будучи повідомленими про дату та час до суду не з`явилися, ухвалу про витребування виконано не було.

Суд дослідивши заяву про скасування та перегляд заочного рішення суду та матеріали справи, вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це , посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

З матеріалів справи встановлено, що заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) суму заборгованості за договором б/н від 23.11.2017 року в розмірі 121 856 (сто двадцять одну тисячу вісімсот п`ятдесят шість ) грн. 07 коп., з яких: заборгованість за кредитом- 1362,31 грн.. заборгованість по процентам за користування кредитом з 03.12.2007 по 31.01.2019- 120 493,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачу не було відомо про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, оскільки ухвала суду про відкриття провадження по справі та позовна заява з додатками, не були ним отримані, а повернулись з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання», що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідач надала пояснення, які заслуговують на увагу суду та мають бути вивчені для всебічного та повного розгляду справи, та для недопущення порушення прав сторони судового процесу.

Статтею 129 Конституції України роз`яснено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи відповідача, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені докази та пояснення відповідача, суд вважає, що заява представника відповідача про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року за позовом Акціонерного товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року у цивільній справі №211/3407/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 січня 2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- скасувати.

Призначити справу до судового розгляду у загальному порядку на 10 годину 20 хвилин 03 грудня 2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ковтун Н.Г.