"10" листопада 2025 р. Справа № 363/5471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А., ознайомившись з матеріалами заяви Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг, -

УСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради Нефьодова М. звернулася до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як убачається з відповіді Вишгородської міської ради, згідно даних, що містяться в реєстрі територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як убачається з відповіді Вишгородської міської ради, згідно даних, що містяться в реєстрі територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно інформації, наданої Вишгородською міською радою, боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , знята з місця реєстрації у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Також, відповідно до положень ст. ст. 25, 30 ЦК України, ст.ст. 46-48 ЦПК України, заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняється. При цьому, якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як установлено судом, один із боржників, а саме: ОСОБА_2 померла до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент смерті боржника припинилась і її цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між нею та заявником також припинились.

Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст. 55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Отже, в даному випадку, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, оскільки один із боржників на момент подання заяви помер.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України установлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суддя вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Отже, беручи до уваги те, що процесуальна правоздатність та дієздатність одного із боржників припинилася, в зв`язку з його смертю, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 163, 165,166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А.Свєтушкіна