Провадження №2/748/1698/25
Єдиний унікальний № 748/3533/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Костюкова Т.В., перевіривши відповідність позовної заяви Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 , треті особи: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Комунальний заклад «Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Козелецької окружної прокуратури Авдієнко Ярослав Валентинович, діючи на підставі довіреності від 15.09.2025 року, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, на підставі ст.ст.23, 24 Закону України «Про прокуратуру», 23.10.2025, в системі «Електронний суд», звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- витребувати у ОСОБА_1 на користь Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області земельну ділянку площею 2 га, якій присвоєно кадастровий номер :13:000:2015, що розташована в межах Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області;

- скасувати рішення державного реєстратора Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Симоненко О.А. від 07.12.2021 №62089681 і здійснену на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 (із закриттям розділу) на земельну ділянку з кадастровим номером :13:000:2015 (номер відомостей про речове право: 45486669 від 06.12.2021);

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:2015 у Державному земельному кадастрі, припинивши право приватної власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку;

- стягнути з відповідача, ОСОБА_1 , понесені судові витрати у розмір 8733,38 грн.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівського області від 27 жовтня 2025 року позовна заява залишена без руху, а позивачу та його представнику було запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки.

Ухвалу суду доставлено 27.10.2025 до електронного кабінету: Козелецької окружної прокуратури, заступника керівника Козелецької окружної прокуратури Авдієнка Я.В. та Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с.160, 161, 162).

31 жовтня 2025 року від керівника Козелецької окружної прокуратури Сороки С.Г. надійшли пояснення відповідно до яких прокурор зазначає, що у даному випадку не підлягають застосуванню норми Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного користувача» в частині внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оскільки в даному випадку позовні вимоги пред`явлені саме до недобросовісного набувача, про що прокурором зазначено у позовній заяві, адже ОСОБА_1 не могла не знати, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою природно-заповідного фонду та не може перебувати у приватній власності та приватизуватись, тобто її дії були недобросовісними. Вказує, що невнесення прокурором вартості майна виключає можливість постановлення рішення суду про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача, але не виключає можливість розгляду справи за позовом прокурора та ухвалення рішення про витребування майна у недобросовісного набувача.

Суд ознайомившись з позицією прокурора, приходить до висновку, що заява має бути повернута з підстав не усунення недоліків з огляду на таке.

09.04.2025 відбулося набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» від 12.03.2025 №4249-ІХ.

Вищевказаним Законом від 12.03.2025 №4249-ІХ статтю 390 Цивільного кодексу України було доповнено частиною п`ятою такого змісту:

Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Також, для реалізації вказаної норми матеріального права у процесуальному законі було здійснено відповідні зміни, зокрема частину четверту статті 177 ЦПК України було доповнено абзацом такого змісту: якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму.

Суд не може погодитися із аргументами прокурора на предмет того, що класифікація в позовній заяві прокурором способу захисту саме як витребування майна в недобросовісного набувача є підставою для того, аби дія матеріальних та процесуальних норм цього Закону від 12.03.2025 №4249-ІХ не поширювалася на правила подання даного позову.

Суд зауважує, що ані положення статей 16, 386 390 ЦК України, ані норми Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» не вирізняють такого окремого способу захисту прав, як витребування майна в недобросовісного набувача. Питання добросовісності або недобросовісності набувача майна є одним із питань, які суд вирішує при прийнятті рішення за віндикаційним позовом, і дана обставина статус власника як добросовісного або недобросовісного, є однією із обставин, з якими закон пов`язує можливість або неможливість задоволення віндикаційного позову. Однак окремих способів захисту як витребування майна в добросовісного/недобросовісного набувача законодавство не вирізняє.

За таких умов слід дійти висновку про те, що оцінка статусу відповідача-власника майна як добросовісного або недобросовісного не може бути здійснена судом на стадії вирішення питання про прийняття віндикаційного позову до розгляду або його залишення без руху. Така оцінка може бути здійснена лише судом під час ухвалення рішення по суті спору.

Класифікація ж відповідача саме як недобросовісного набувача на стадії відкриття провадження за формальним критерієм його визначення в позовній заяві прокурора суперечила би принципу презумпції правомірності набуття майна, який закріплено в частині 2 статті 328 ЦК України, згідно якої право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

І хоча така презумпція може бути спростована у ході розгляду справи по суті, однак вона не може нівелюватися судом вже на стадії відкриття провадження у справі автоматично виходячи зі змісту позовної заяви, адже такий підхід означив би ніщо інше як позбавлення цієї презумпції практичного змісту.

Окремо, варто зауважити, що суд має повноваження не присуджувати виплату відповідачеві передбаченої законом компенсації (попередньо внесеної на депозитний рахунок суду позивачем) у тому разі, якщо внаслідок змагального судового процесу передбачену статтею 328 ЦК України презумпцію правомірності набуття майна буде спростовано.

За таких умов позовна заява Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 , треті особи: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Комунальний заклад «Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації - підлягає поверненню, так як недоліки з підстав, яких вона залишалася без руху, не були усунені.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.6 ст.185, ст.ст.259, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 , треті особи: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, Комунальний заклад «Регіональний ландшафтний парк «Міжрічинський» про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації - вважати неподаною та повернути її разом з доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Костюкова