КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/1405/25
Провадження № 2-п/552/61/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року суддя Київського районного суду м. Полтави Кузіна Ж.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд з завою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави по цивільній справі № 552/1405/25 від 30 червня 2025 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання ухвали до якої приєднано квитанцію щодо сплати судового збору.

Проте недоліки на які зверталась увага заявника в ухвалі суду від 22 жовтня 2025 року не усунуті у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 звертаючись 22 жовтня 2025 року з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 червня 2025 року не ставить питання з посиланням на належні докази щодо поновлення пропущеного строку.

У заяві про перегляд заочного рішення, яка надійшла до суду 22 жовтня 2025 року, заявник посилається, що ухвалою суду від 30 вересня 2025 року їй поновлено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення. Проте даною ухвалою поновлено строк на розгляд заяви, що надійшла до суду раніше та яка вже розглянута та прийнято процесуальне рішення. Ці обставини були роз`яснені заявнику в ухвалі суду від 22 жовтня 2025 року.

Також акцентувалась увага ОСОБА_1 , в разі не згоди з ухвалою суду про відмову в перегляді заочного рішення, слід звертатися з апеляційною скаргою до Полтавського апеляційного суду, а не повторно до Київського районного суду з завою про перегляд заочного рішення.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Вирішуючи питання щодо повернення заяви, суд також виходить з приписів частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими встановлено, що суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи вищевказану Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Ж.В.Кузіна