Справа № 473/5794/25
УХВАЛА

"10" листопада 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Булкат М.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

встановив

04 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Із наданих матеріалів справи вбачається, що позивачем не подано до суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт припинення ним трудових відносин із відповідним підприємством. Зокрема, у матеріалах справи відсутній наказ про звільнення, копія трудової книжки із відповідним записом, довідка з підприємства чи будь-які інші офіційні документи, що засвідчували б факт розірвання трудового договору.

Із тексту позовної заяви убачається, що позивач посилається на припинення трудових відносин з 29 листопада 2024 року, проте будь-яких належних доказів, які б підтверджували звільнення саме з цієї дати, до суду не надано.

Відповідно до положень статей 7678 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, згідно з частиною першою статті 47 Кодексу законів про працю України, у день звільнення працівникові повинні бути видані належним чином оформлені документи про звільнення (зокрема наказ чи розпорядження) та проведений повний розрахунок. Відповідний запис про припинення трудових відносин вноситься до трудової книжки. Саме такі документи є основними доказами факту звільнення.

Враховуючи наведене, відсутність у матеріалах справи будь-яких документів, що підтверджують факт припинення трудових відносин позивача з підприємством, позбавляє суд можливості встановити зазначену обставину на підставі вимог законодавства.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати належні та допустимі докази припинення трудових відносин із підприємством, а саме копію наказу (розпорядження) про звільнення, відповідну сторінку трудової книжки або інші документи, що підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, із поданої позовної заяви вбачається, що позивач, окрім вимоги про стягнення заробітної плати (яка не підлягає оплаті судовим збором), також просить зобов`язати відповідача внести належний запис про звільнення до трудової книжки. Зазначена вимога є немайнового характеру і не входить до переліку позовних вимог, за якими позивачі звільняються від сплати судового збору.

У зв`язку з цим суд доходить висновку, що позивачем не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру, передбачений Законом України «Про судовий збір», унаслідок чого позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому подається заява або скарга, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028 гривень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211,20 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у зазначеному розмірі за вимогу немайнового характеру (крім вимоги про стягнення заробітної плати) та надати суду документ, що підтверджує його сплату, відповідно до вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України, а також подати докази, які підтверджують факт його звільнення з підприємства.

Зважаючи на недоліки позовної заяви суд на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України вважає можливим залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків та виконання вимог ст. 177 ЦПК України. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст.185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174 - 177, 184, 185, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. С. Булкат