Справа № 134/1507/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого - судді Лабая О.В.

за участю секретаря судового засідання Трачук С.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження у селищі Крижопіль цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» через підсистему «Електронний суд» звернулось із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 23.03.2012 року за № в сумі 31221,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.03.2012 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту № (далі - Кредитний договір). остання отримала кредит у розмірі 4760,00грн для придбання товару зі строком повернення 18 місяці та встановлено кредитну лінію.

24.03.2023 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за договорами, зокрема, й за укладеним з ОСОБА_1 . Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 31 221,37грн., з яких 20187,70 грн - заборгованість за кредитом, 11033,67 грн. - відсотки за користування кредитом, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить стягнути вищезазначену суму заборгованості.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, 30.09.2025 року через підсистему «Електронний суд» надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду 10.11.2025 року надала заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову часткову, позовні вимоги щодо стягнення відсотків та пені не визнає.

Відповідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами 23 березня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Кредит», як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір про надання фінансового кредиту № (надалі Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредитор надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: на придбання товару у продавця 47760 гривень 00 коп. на строк 18 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних.

Згідно п. 1.2.1. договору для придбання товару та послуг кредитор надає позичальнику споживчий кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним Кредитним договором.

Згідно з п. 1.4.1. позичальник зобов`язаний повністю повернути кредитору суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання, встановлені кредитним договором не пізніше 23 вересня 2013 року.

Згідно з пунктом 1.4.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної пунктом 1.1 даного договору.

Відповідно до пункту 1.4.5 договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів.

Розділом 2 кредитного договору також було передбачено, що між ПАТ «ОТП Банк» (банк) та позичальником укладено договір про видачу та обслуговування міжнародної кредитної пластикової картки на підставі Правил користування кредитною краткою MasterCard, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах, викладених в цьому розділі.

Зокрема, сторони домовились, що банк відкриває відповідачці картковий рахунок у гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standart, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки (пункт 2.2.1 договору).

В порядку, передбаченому угодою, банк надає позичальнику кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою. (пункт 2.2.1 договору).

Отримання, обслуговування та повернення кредиту позичальником відбувається через картковий рахунок. (пункт 2.3 договору).

Розмір кредитного ліміту складає 1 000 грн. В будь-який час строку дії цього договору Банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити чи збільшити) без зазначення причини такої зміни. (пункт 2.4 договору).

За умовами пункту 2.5 договору, строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання цього договору. Банк має право змінити (зменшити чи збільшити) в односторонньому порядку строк дії кредитної лінії.

Порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюються чинним законодавством України, нормами міжнародної платіжної системи MasterCard Standart, цією угодою, Правилами, а також Тарифами Банку. (пункт 2.6. договору).

Строк дії картки та інші умови її обслуговування встановлюються Правилами. (пункт 2.7 договору).

За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку та на дату укладання угоди розмір процентів становить 1,99 відсотків на місяць за операціями розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 2,99 відсотків на місяць за операціями зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15 відсотків за день. (пункт 2.9 договору).

За користування кредитом, наданим держателю протягом розрахункового циклу, держателю встановлюється пільговий період користування кредитом. Тривалість пільгового періоду встановлюється Правилами, а процентна ставка впродовж пільгового періоду становить 0,01 відсотків річних. (пункт 2.9.1 договору).

За здійснення розрахункового обслуговування у відповідності до Умов угоди та цього договору банк стягує плату у розмірі, передбаченому Тарифами Банку. (пункт 2.10 договору).

Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в звіті-рахунку (пункт 2.11 договору).

Між ПАТ «ОТП Банк» (банк) та позичальником укладено договір про видачу та обслуговування міжнародної кредитної пластикової картки на підставі Правил користування кредитною краткою MasterCard, що розміщені на Інтернет сайті Банку, проте до матеріалів справи такі не додані.

Факт користування картковим рахунком та отримання кредитних коштів відповідно до кредитного ліміту підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 за період з 26.09.2012 року по 24.03.2023 року, номер основного рахунку НОМЕР_1 .

Позивач умови договору виконав, відповідач кредитні кошти отримала за рахунок кредитного ліміт, однак, за умовами кредитного договору кошти не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 31 221,37грн., з яких 20187,70 грн - заборгованість за кредитом, 11033,67 грн. - відсотки за користування кредитом

24.03.2023 року між ТОВ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» було укладено договір факторингу № 24/03/23. відповідно до п. 1.1. якого клієнт (Первісний кредитор передає) передає, а фактор приймає (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитним договорами, укладеного між клієнтом і Боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до реєстру боржників за № 2 до договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року правого вимоги за кредитним договором № № від 23.03.2012 до позичальника перейшли до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» в сумі 31 221,37грн., з яких 20187,70 грн - заборгованість за кредитом, 11033,67 грн. - відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання».

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Враховуючи, що відповідач належним чином умови Кредитного договору за № від 23.03.2012 року не виконав суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 31 221,37грн., з яких 20187,70 грн - заборгованість за кредитом, 11033,67 грн. - відсотки за користування кредитом підлягають задоволенню.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості.

Представником Позивача подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8500,00 грн.

На підтвердження цих витрат надано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 року, укладений між ТОВ«БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та адвокатом Адвокатським Бюро «Юлії Чміль»., додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05 від 01.05.2023 року та акт про надання правничої допомоги № 3009-25 від 30.09.2025 року на суму 8500,00 грн.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку з врахуванням часткового задоволення позову є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141,247,263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.207, 525, 526, 530, 549, 628, 634, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт ІНВЕСТМЕНТ» () заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 23.03.2012 року у розмірі 31221 (тридцять одна тисяча двісті двадцять одна) гривня 37 копійок, з яких 20187 (двадцять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 70 копійок - заборгованість за кредитом, 11033 (одинадцять тисяч тридцять три) гривні 67 копійок - відсотки за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт ІНВЕСТМЕНТ» () витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ,) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт ІНВЕСТМЕНТ» () судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт ІНВЕСТМЕНТ» () адреса: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9).

Відповідач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ), , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1

Суддя: