Справа № 526/549/25
Провадження № 2/526/739/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності,

встановив:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності.

В обґрунтування поданого позову вказано, що позивач ОСОБА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом успадкувала 1/3 частку земельної ділянки площею 2,7775 га, кадастровий номер :00:007:0105, розташованої на території Рашівської сільської ради, Гадяцького району, 1/3 частку земельної ділянки площею 2,7776 га, кадастровий номер :00:007:0106, розташованої на території Рашівської сільської ради Гадяцького району, 1/3 частку земельної ділянки площею 2,7777 га, кадастровий номер :00:007:0107, розташованої на території Рашівської сільської ради, Гадяцького району. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 вищезазначених земельних ділянок, спадкоємцем за законом яких є громадянин російської федерації ОСОБА_2 , приватним нотаріусом не видавалось. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 є сином її померлого чоловіка ОСОБА_2 , частки вказаних земельних ділянок відповідно до закону не оформлює, що порушує її право вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а саме для передачі їх в оренду. В зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду з позовом про виділення часток в натурі.

Ухвалою суду від 03 березня 2025 у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.04.2025.

19.06.2025 за клопотанням позивача ОСОБА_1 у даній справі залучено співвідповідача ОСОБА_2 , справу призначено на 11 серпня 2025 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Лютеньскої сільської ради в судове засідання не з`явився, надали клопотання про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належний чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки про виклик до суду.

Відповідачі у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подали.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст.13,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що 03 лютого 2003 року в Рашівській сільській раді Гадяцького району ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з Перепадьою (після одруження Нагацька), ОСОБА_3 , актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження видане Рашівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 03 лютого 2003 року.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 19.06.2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка загальною площею 2,7775 гектарів, кадастровий номер :00:007:0105, розташована на території Рашівської сільської ради, Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 31.01.2020 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М.,зареєстрованого в реєстрі за №208, спадкова справа №130/2019, 1/3 частка у праві власності на цю земельну ділянку належить ОСОБА_1 , спадкоємцем на інші 2/3 частки вказаної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину яких не видавалось.

Право власності позивача на 1/3 частини спірної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №35283534 від 31.01.2020, про що свідчить відповідний витяг №198523502 від 31.01.2020.

Також, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка загальною площею 2,7776 гектарів, кадастровий номер :00:007:0106, розташована на території Рашівської сільської ради, Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 31.01.2020 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М.,зареєстрованого в реєстрі за №209, спадкова справа №130/2019, 1/3 частка у праві власності на цю земельну ділянку належить ОСОБА_1 , спадкоємцем на інші 2/3 частки земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину яких не видавалось. .

Право власності позивача на 1/3 частини спірної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №35283785 від 31.01.2020, про що свідчить відповідний витяг №198525904 від 31.01.2020.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка загальною площею 2,7777 гектарів, кадастровий номер :00:007:0107, розташована на території Рашівської сільської ради, Миргородського (колишнього Гадяцького) району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 31.01.2020 приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М.,зареєстрованого в реєстрі за №210, спадкова справа №130/2019, 1/3 частка у праві власності на цю земельну ділянку належить ОСОБА_1 , спадкоємцем на інші 2/3 частки земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину яких не видавалось. .

Право власності позивача на 1/3 частини спірної земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №35284002 від 31.01.2020, про що свідчить відповідний витяг №198527947 від 31.01.2020.

Таким чином, право власності позивача ОСОБА_1 на 1/3 частки та відповідача ОСОБА_2 на 2/3 частки спірних земельних ділянки набуто правомірно, земельні ділянки перебувають в спільній частковій власності, що сторонами не оспорюється.

Як вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки: з кадастровим номером :00:007:0105, кадастровий номер :00:007:0106, кадастровий номер :00:007:0107, 09 вересня 2015 року ОСОБА_2 були передані в оренду ТОВ «Стандарт-Агро», строком на 7 років.

Таким чином, сток дії договору оренди закінчився 09 вересня 2023 року, продовжити його дію позивач не має можливості, оскільки не має власника на інші частки земельних ділянок.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Так, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

В постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20) зроблено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 87 ЗК України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідач належним чином не оформив спадщину (не отримав свідоцтво про право на спадщину), на даний час не бажає вирішувати питання розподілу, що обмежує права позивача як співвласника.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, сторони не дійшли згоди щодо спільного користування земельною ділянкою.

Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Так, згідно висновку про можливий поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0105, площею 2,7775 від 29 вересня 2025 року №15, що видане інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , зазначено, що дана земельна ділянка знаходиться у спільній частковій приватній власності: 1/3 ОСОБА_1 , 2/3 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано один варіант розподілу, відповідно до якого земельну ділянку можливо розділити на дві земельні ділянки відповідно до часток кожного співвласника, а саме:

-Ділянка №1 ОСОБА_2 площею 1,8517 га, в т.ч. ріллі 1,8517 га,

-Ділянка №2 ОСОБА_1 площею 0,9258 га, в т.ч. ріллі 0,9258 га.

Згідно висновку про можливий поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0106, площею 2,7776 від 29 вересня 2025 року №16, що видане інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , зазначено, що дана земельна ділянка знаходиться у спільній частковій приватній власності: 1/3 ОСОБА_1 , 2/3 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано один варіант розподілу, відповідно до якого земельну ділянку можливо розділити на дві земельні ділянки відповідно до часток кожного співвласника, а саме:

-Ділянка №1 ОСОБА_2 площею 1,8518 га, в т.ч. ріллі 1,8518 га,

-Ділянка №2 ОСОБА_1 площею 0,9258 га, в т.ч. ріллі 0,9258 га.

Згідно висновку про можливий поділ земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0107, площею 2,7777 від 29 вересня 2025 року №17, що видане інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , зазначено, що дана земельна ділянка знаходиться у спільній частковій приватній власності: 1/3 ОСОБА_1 , 2/3 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано один варіант розподілу, відповідно до якого земельну ділянку можливо розділити на дві земельні ділянки відповідно до часток кожного співвласника, а саме:

-Ділянка №1 ОСОБА_2 площею 1,8518 га, в т.ч. ріллі 1,8518 га,

-Ділянка №2 ОСОБА_1 площею 0,9259 га, в т.ч. ріллі 0,9259 га.

Утворені земельні ділянки є незалежними одна від одної, та можуть використовуватися окремими об`єктами для реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 352-355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов - ОСОБА_1 до Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про виділення частки із спільної часткової власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі (на місцевості) 1/3 земельної ділянки загальною площею 2,7775 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської ОТГ Рашівської сільської ради Миргородськогорайону Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0105 позначеної на схемі зеленим кольором земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,9258 га, відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі (на місцевості) 1/3 земельної ділянки загальною площею 2,7776 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської ОТГ Рашівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0106 позначеної на схемі зеленим кольором земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,9258 га, відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки.

Виділити ОСОБА_1 , в натурі (на місцевості) 1/3 земельної ділянки загального площею 2,7777 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лютенської ОТГ Рашівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:007:0107 позначеної на схемі зеленим кольором земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 0,9259 га, відповідно до варіанту розподілу земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.11.2025 року.

Суддя: С. А. Киричок