Справа № 715/2530/25
Провадження № 2/715/777/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Григорчака Ю.П.

секретар судового засідання Соломян О.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представниці відповідача Бацей Т.М.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «Приват Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до АТ КБ «Приват Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 14 вересня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис №4956 про стягнення заборгованості за кредитним договором CVFAOAU00021314 від 18.06.2007 року, який був укладений з АТ КБ «Приват Банк», сума заборгованості становить 70 583,29 дол. США. Він з виконавчим написом № 4956 не згідний, зазначає, що заборгованість не є безспірною. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 74901825 від 01.05.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 4956, виданого 14.09.2015 року. Про вчинений виконавчий напис він дізнався в червні 2025 року, коли прийшов до відділення банку для отримання банківських послуг. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги, просить суд визнати виконавчий напис №4956 від 14 вересня 2015 року, вчинений приватним нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднарь І.М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості в сумі 1 540 782,21 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Лабік Г.І. в судовому засіданні .

Представниця відповідача АТ КБ «Приват Банк» адвокат Бацей Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, вказала, що позов необґрунтований та безпідставний, а також зазначила про пропуск позивачем строку позовної давності.

Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій справу просить розглядати без її участі.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 18.06.2007 року між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приват Банк» був укладений кредитний договір CVFAOAU00021314.

За заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» 14.09.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» було вчинено виконавчий напис №4956, яким запропоновано звернути з позивача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 18.06.2007 в загальному розмірі 70 583,29 дол. США. Зазначено, що стягнення здійснюється за період з 18 червня 2007 року по 01 вересня 2015 року.

Відповідач пред`явив виконавчий напис для виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В.К., 01.05.2024 було відкрито виконавче провадження ВП №74901825.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь І.М. керувалася ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі «Перелік»).

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису".

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідачем до відзиву на позовну заяву було додано розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також повідомлення ОСОБА_2 від 23.02.2013 року, яким банк у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором змінив строк виконання зобов`язань та вимагав повернення всієї заборгованості за кредитним договором. Крім того, рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.04.2012 року було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та звернуто стягнення на заставне майно, яке забезпечувало виконання зобов`язань за кредитним договором CVFAOAU00021314 від 18.06.2007 року, а саме на автомобіль марки Chevrolet Niva 2007 року випуску.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Кредитним договором CVFAOAU00021314 від 18.06.2007 року не містить умов щодо зміни загального трирічного строку позовної давності. Відтак, виконавчий напис від 14 вересня 2015 року виданий з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Більш того, аналіз розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором CVFAOAU00021314, яка була додана відповідачем до відзиву, свідчить про те, що банком, не зважаючи на зміну строку виконання зобов`язання та навіть закінчення строку дії договору, продовжувались нараховувати договірні проценти за користування, а також пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання. Зазначені суми увійшли до розрахунку загальної суми заборгованості, який був наданий нотаріусу разом із заявою про вчинення нотаріального напису.

З огляду на викладені обставини, сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нотаріуса не може вважатись безспірною.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного та керуючись 4, 5, 10, 12, 18, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати виконавчий напис №4956 від 14 вересня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондарь Іриною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості в сумі 1 540 782,21 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя