ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м.Суми

Справа №585/3296/24

Номер провадження 22-ц/816/901/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2024 року у складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого в м. Ромни Сумської області,

в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»)звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , мотивуючи позовні вимоги тим, що 28 січня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав та надав кредит в розмірі, встановленому договором.

Внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 03 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 45814 грн 89 коп., яка складається із: 37478 грн 63 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8336 грн 26 коп. заборгованість за простроченими відсотками, яку і просило стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2024 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Додатковим рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2024 року стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті послуг з надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив та не взяв до уваги виписку про рух коштів, розрахунок заборгованості, заяву від 25 січня 2008 року, довідку про умови кредитування, з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», довідку про наданий кредитний ліміт, довідку про отримані відповідачем кредитні картки та строк їх дії, а також заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, особисто підписану відповідачем 01 листопада 2021 року, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.

Зазначає, що підписані відповідачкою заява від 25 січня 2008 року, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 01 листопада 2021 року, містять погоджені відсотки за користування кредитними коштами.

Звертає увагу на те, що виписка по рахунку є первісним банківським документом, який підтверджує факт видачі і сплату коштів за кредитним договором.

Наголошує на тому, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а останній його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості по тілу кредиту та відсоткам.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Єрньєй А.А. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а рішення суду просить залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 25 січня 2008 року, відповідно до якої відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку (а.с. 38 -39).

Підписуючи 25 січня 2008 року заяву ОСОБА_1 просила банк відкрити рахунок і надати наступні послуги: тип карти: 545708298, валюта гривня, тип кредитного ліміту - фінансовий, сума кредитного ліміту 500 грн 00 коп., базова процента ставка 22,8 із розрахунку 360 днів в року, розмір комісії за кредитне обслуговування 1% від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від сум заборгованості.

Того ж дня, ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено наступні умови кредитування: тип карти MasterCard Mass, тип кредитної лінії поновлювальна, пільговий період (нарахування відсоткової ставки здійснюється за ставкою 0,01% річних) до 55 днів (пільгова відсоткова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, що слідує за датою виникнення заборгованості), базова відсоткова ставка 1,9% в місяць, комісія за кредитне обслуговування 1% від заборгованості, непогашеної на протязі пільгового періоду, розмір щомісячного платежів (включаючи плату за використання кредитних засобів у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше заборгованості, комісія за зняття готівки 3% від суми операції, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) (базова процента ставка за договором)/30-нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується один раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 гр, штраф при порушенні строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше чим на 120 днів 250 грн +5% від суми позову (а.с. 73).

Згідно довідки від 05 липня 2024 року, за підписаним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитним договором, були надані наступні кредитні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_1 , строк дії - 10/14, тип - Універсальна; кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії - 10/14, тип - Універсальна; кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії - 01/17, тип Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії - 03/21, тип Універсальна GOLD; кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії - 03/21, тип Універсальна GOLD (а.с. 72).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 слідує, що 19 квітня 2013 року встановлено кредитний ліміт в сумі 15000 грн 00 коп., який неодноразово змінювався, останнього разу 23 вересня 2020 року зменшено до 34825 грн 99 коп. (а.с. 26).

01 листопада 2021 року електронним цифровим підписом ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка містить умови кредитування для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold» (а.с. 27-38).

Згідно розрахунків заборгованості відповідач станом на 03 липня 2024 року має заборгованість 45814 грн 89 коп., яка складається з наступного: 37478 грн 63 коп. - заборгованість за тілом кредита, 8336 грн 26 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 12-16, 61-67, 68-71).

Відповідно до виписки за договором б/н з період 16 січня 2008 року 05 липня 2024 року відповідач у зазначений період користувалася кредитними коштами, здійснювала зняття готівки, грошові перекази, розраховувалася в магазинах та вносила кошти на погашення заборгованості (а.с. 17-26).

Також, позивачем надано витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», який не містить підпису відповідача.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштам, які умов про стягнення прострочених відсотків. Також, посилаючись на те, що відсутні праві підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами, які безпідставно стягнуті з відповідача за рахунок тіла кредиту, суд першої інстанції розцінив ці суми як такі, що були повернуті позивачу відповідачем за фактично отримані кредитні кошти (тіло кредиту).

Колегія суддів повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, з огляду на таке.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, наданий позивачем витяг з «Умов та правила надання банківських послуг» відповідачем не підписаний, а тому не можна вважати складовою кредитного договору.

Разом з тим, судом першої інстанції не було досліджено та не надано правової оцінки долученим до матеріалів справи заяві відповідача від 25 січня 2008 року та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 25 січня 2008 року, які підписані ОСОБА_1 , що містять умови надання кредитних коштів, зокрема сплату процентів в розмірі 22,8% річних, або 1,9% в місяць.

Однак, з наданих позивачем розрахунків заборгованості слідує, що відсотки за користування кредитними коштами з 19 квітня 2013 року нараховувалися за відсотковою ставкою 27,6 річних і в подальшому неодноразово відсоткова ставка змінювалася. Доказів на підтвердження погодження з відповідачем зміни відсоткової ставки позивачем надано не було.

Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 1,9% на місяць, погодженої сторонами, позивачем суду першої інстанції не надано.

Також, з розрахунку вбачається, що починаючи з червня 2015 року банком за рахунок тіла кредиту, погашалися нараховані відсотки, на які в подальшому, знову нараховувалися відсотки. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.

Відтак, розрахунок нарахованих відповідачу відсотків, не можна вважати правильним.

Усупереч доводам апеляційної скарги, надана позивачем заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 01 листопада 2021 року не є складовою кредитного договору від 28 січня 2008 року, заборгованість за яким просить стягнути позивач.

Зважаючи на те, що тягар доведення обґрунтованості позовних вимог, в тому числі, надання розрахунку складових заборгованості за кредитним договором, відповідно до узгоджених його умов, законодавцем покладено саме на позивача, яким не було доведено існування заборгованості за кредитним договором від 28 січня 2008 року у заявленому до стягнення розмірі, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Долученими до відзиву на апеляційну скаргу, поданим представником ОСОБА_1 адвокатом Єрньєй А.А., договором про надання правничої допомоги №25/2025 від 01 серпня 2025 року та платіжною інструкцією від 02 серпня 2025 року підтверджується понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн 00 коп.

Враховуючи відсутність обґрунтованого клопотання позивача про зменшення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню 2000 грн 00 коп. цих судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2024 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2000 гривень 00 копійок, понесених нею витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов