Справа № 948/791/25
Номер провадження 2/948/485/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Косик С.М.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

у серпні 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 24.01.2020 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір №/219145 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким клієнту надано фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором, а саме: сума кредиту 2000 грн, строком на 30 днів із відсотковою ставкою 1,85% на добу.

Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором станом на 26.05.2025 загальний розмір заборгованості становить 6440,00 грн, який складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 2000 грн; простроченої заборгованості за процентами 4440,00 грн.

Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та перерахував кредитні кошти в сумі 2 000,00 грн за реквізитами платіжної картки №4731-21хх-хххх-0242.

31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» укладено договір факторингу № 1-31/05/21 від 31.05.2021, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі, за кредитним договором №/219145

від 24.01.2020, укладеним з ОСОБА_1 .

У подальшому, 03.06.2021 ТОВ «ФК «Сіті фінанс груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 відступило право вимоги за вказаним кредитним договором до позивача, у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.

На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути з відповідачазаборгованість за кредитним договором загальною сумою 6440,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн та сплачений ним судовий збір 2422,40 грн (а.с.1-6).

Ухвалою від 08.09.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.40).

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу за поданою заявою (а.с.43-46,63,64), відповідач рекомендованим листом, яке отримано 10.09.2025 та смс-повідомленням (а.с.47,65).

Представник позивача у змісті позовної заяви просить розгляд справи проводити без участі позивача, не заперечує проти винесення рішення (а.с.5 на зв.).

Відповідач ОСОБА_1 10.11.2025 подала заяву про розгляд справи без її участі та одночасно повідомила, що позов визнає, просила розстрочити сплату заборговансоті за кредитним договором на один рік (а.с.68), раніше подала довідку про відсутність доходів за період з січня 2025 по версеень 2025 року (а.с.67).

Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 24.01.2020 року ОСОБА_1 , ознайомившись з публічною пропозицією (офертою) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства https://www.gofingo.com.ua/, за допомогою електронного підпису «R10203» підписала індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/219145, за умовами якого ТОВ «Гоуфінгоу» надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 2 000,00 грн, строком на 20 днів до 12.02.2020 року (а.с.18-21).

Згідно з п.п.1.3,1.4 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 675,25% річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% на добу, тип процентної ставки фіксована. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, протягом трьох днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу (а.с.21 на зв.).

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (п.2.1 Договору) (а.с.21).

Цього ж числа ОСОБА_1 електронним підписом у формі одноразового ідентифікатора «R10203» підписано Графік розрахунків та орієнтовну вартість кредиту, що є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №/219145 від 24.01.2020 (а.с.18 на зв.).

Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з якою укладено договір №/219145 від 24.01.2020, ідентифікована ТОВ «Гоуфінгоу». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «R10203» здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі www.gofingo.com.ua 24.01.2020 (а.с.25 на зв.).

31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості), вказаних у реєстрі боржників, у тому числі, за кредитним договором №/219145 від 24.01.2020, укладеним з ОСОБА_1 (що підтверджується витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу) у загальному розмірі 6 440,00 грн (а.с.14-17 на зв.,26 на зв.).

Як видно з платіжних доручень №37 від 10.06.2021 та №36 від 04.06.2021, ТОВ «Сіті Фінанс Груп» здійснено оплату ціни відступлення права вимоги ТОВ «Гоуфінгоу» за договором факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 (а.с.13).

03.06.2021 року ТОВ «Сіті Фінанс Груп», як новий кредитор, відповідно до умов договору №1-03/06/2021 відступлення права вимоги відступило ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» належні йому права вимоги за кредитним договором та яке приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором(а.с.24-24а на зв.).

Як видно з платіжної інструкції №1 від 04.06.2021 та №2 від 09.06.2021 ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» здійснило оплату ТОВ «ФК Сіті Фінанс Груп» згідно договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03.06.2021 (а.с.8).

Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-03/06/21 від 03.06.2021, до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №/219145 від 24.01.2020 у загальному розмірі 6440,00 грн, з яких: 2000,00 грн залишок по тілу кредиту, 4440,00 грн залишок по відсотках (а.с.10).

Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № /219145 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» станом на 26.05.2025 складає 6440,00 гривень, з яких 2000,00 грн прострочене тіло, 4 440,00 грн -прострочені проценти (а.с.9).

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Ураховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, право вимоги за якою набув позивач, суд дійшов висновку про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 6440,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Дебт Коллекшн».

Ураховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу потрібно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за квитанцією №8769 від 07.08.2025 на суму 2 422,40 грн, тобто в розмірі 1 211,20 грн, а решту суми в розмірі 1 211,20 грн стягнути з відповідачки на його користь.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн (а.с.48-50).

Відповідно до ч. 1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою . Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: довіреність від 11.07.2025, договір №11/07/2025 про надання правової допомоги від 11.07.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 від 18.07.2019, акт отримання правової допомоги від 01.10.2025, платіжна інструкція №9563 від 01.10.2025, рахунок від 01.10.2025 (а.с.7, 22-23 на зв., 33, 51-53,55).

Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК ДЕБТ Коллекшн» та адвокатом Пархомчуком С.В. сторони визначили предмет договору у виді правової допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 1.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги.

Розділом 3 договору визначено ціну договору та порядок розрахунку (а.с.22 на зв.).

В акті про отримання правової допомоги зазначено надання правоих послуг у виді консультації щодо перспективи судовго врегулювання кредитної заборгованості, час-1год, вартість 2000,00 грн; складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг, аналіз судової практики, час 2,5 год, вартість -5 000,00 грн;інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, час -1,5 год, вартість 3 000,00 грн; витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, вартість 500,00 грн (а.с.52).

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль, а відтак уважає, що визначені в переліку послуг вказані дії не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, та не є співмірними зі складністю справи та уважає що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону, суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання.

З огляду на матеріальне становище відповідача, яка не працює та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд уважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 12 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №/219145 від 24.01.2020 у розмірі 6440,00 грн, судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за квитанцією №8769 від 07.08.2025 на суму 2 422,40 грн, тобто в розмірі 1 211,20 грн.

Розстрочити виконання рішення суду щомісячними платежами в рівних частинах, строком на 12 (дванадцять) місяців, з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 804 (вісімсот чотири) гривні 26 коп. кожного місяця на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Коллекшн» .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дебт Коллекшн», місцезнаходження юридичної особи: вул. Саперне Поле, 12, нежитлове приміщення 1008, м. Київ, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 30.01.1997, РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С. М. Косик