Справа № 148/2055/25
Провадження №2/148/1011/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Тульчинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Дунаєва І.Б., відповідача ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Тульчинської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_1 від 13.07.2022 та серія НОМЕР_2 від 13.07.2022.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.06.2013 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач зазначає, що з 2012 року відповідач участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їхнім життям, не здійснює з ними контактів, а також не надає жодної матеріальної допомоги.

Рішенням виконавчого комітету Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області №179 від 21.05.2025, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків по відношенню до дітей не було, тому позивач вважає, що вказані обставини дають підстави для висновку про наявність підстав, передбачених статтею 164 СК України, для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, з огляду на його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей.

Крім того, рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.08.2013 присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн (одну тисячу гривень), щомісячно, починаючи з 31.05.2013 і до досягнення дітьми повноліття, однак, позивач вказує на те, що вказаний розмір аліментів не відповідає навіть половині прожиткового мінімуму для дитини віком 14 років, який становить 3196 грн, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000 грн на 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дунаєв І.Б. у підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Представник Служба у справах дітей Тульчинської міської ради у підготовче судове засіданні не з`явився, подав заяву про про розгляд справи за наявними матеріалами справи та за відсутності представника.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого судового засідання.

Відповідно до копії довідки Голови квартального комітету Тульчинської міської ради Вінницької області від 20.11.2024, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в склад сім`ї входять: чоловік ОСОБА_5 , неповнолітні діти: донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 , та вони дійсно проживають без реєстрації за вказаною адресою з 2018 року. Діти перебувають на повному утриманні матері (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого повторно 13.07.2022 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого повторно 13.07.2022 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 8).

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.08.2013, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 31.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 виданого 20.02.2024 Тульчинським відділом ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 20.02.2024, за актовим записом № 28. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 10).

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов життя сім`ї від 20.11.2024, комісією встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 . Неповнолітні діти перебувають на повному утриманні матері (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Тульчинської міської ради № 178 від 21.05.2025 (а.с. 12) затверджено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно висновку виконавчого комітету Тульчинської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету від 21.05.2025 № 178, виконавчий комітет Тульчинської міської ради, як орган опіки та піклування Тульчинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

Відповідно до характеристики № 01-22/341 від 14.11.2024, яка видана директором Тульчинського ліцею № 1 Тульчинської міської ради Вінницької області, ОСОБА_1 з грудня 2022 року працює в даному ліцеї на посаді головного бухгалтера та зарекомендувала себе дисциплінованим і відповідальним фахівцем. В колективі користується заслуженою повагою, колеги прислухаються до її думки (а.с. 17).

Згідно характеристик № 01-22/342 та № 01-22/343 від 14.11.2024, яка видана директором Тульчинського ліцею № 1 Тульчинської міської ради Вінницької області, Білодід Денис та ОСОБА_3 навчаються в Тульчинському ліцеї № 1 з 14.01.2020. За період навчання зарекомендували себе, як дисципліновані учні, володіють навчальним матеріалом на високому рівні навчальних досягнень, беруть активну участь у громадському житті класу. Діти проживають у неповній родині, у сім`ї доброзичливі відносини, їх матір відповідально ставиться до навчання та виховання дітей, вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дітей. Мати підтримує постійний зв`язок із класним керівником та вчителями, відвідує класні збори, цікавиться навчанням та поведінкою ОСОБА_7 і ОСОБА_6 . Батько дітей ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, ліцей не відвідує, зв`язку з вчителями та навчанням дітей не цікавиться (а.с. 18, 19).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України).

Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дослідивши наявні у справі докази, встановивши обставини справи, враховуючи позицію відповідача про визнання в повному обсязі позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 в порушення вищенаведених принципів щодо виховання дітей, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому існують підстави для позбавлення його батьківських прав щодо дітей.

Щодо позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.08.2013, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 31.05.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Проте, як зазначає позивач, вказаний розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн не відповідає навіть половині прожиткового мінімуму для дитини віком 14 років, який становить 3196 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Проте, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс14.

Вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми стягуваних аліментів, для забезпечення потреб дітей, оскільки на даний час стягуються аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, що не відповідає навіть половині прожиткового мінімуму для дитини віком 14 років, який становить 3196 грн, тому аліментів які стягуються з відповідача, на утримання дітей не вистачає.

Згідно положень ч. 3 ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. Крім того, законне встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Враховуючи визнання позову відповідачем та наведені обставини, при вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.08.2013, у розмірі 1000 грн на кожну дитину щомісячно та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дітьми повноліття. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав дітей, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

За п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та відшкодуванню позивачу понесені нею судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 11-12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3, 4 ст. 60, 63 ЦК України, ст. 150, 164, 165, 166, 243 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 3, ст. 263- 265, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити спосіб стягнення аліментів, який визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/4645/13-ц від 28.08.2013 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.11.2025.

Суддя: