_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4184/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2025 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 05.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 921, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дитини відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Також позивач просить залишити після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.07.2025 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гніздовська Г.М. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали заяви, якими позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали та просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 , проте рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відмітками «за закінченням терміну зберігання», будь-яких заяв з процесуальних питань відповідач не надав, правом на подання відзиву не скористався, доводи позову не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу « ОСОБА_4 »/ 05.08.2011 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 921, що вбачається свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.08.2011 року /а.с.8/.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 07.02.2013 року серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.9/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, враховуючи надані стороною позивача докази надання правничої допомоги, про які було заявлено у першій заяві по суті, поданої до суду знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню у розмірі 500 грн., що вбачається із платіжної інструкції № 18603625К від 13.06.2025 року про оплату ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на оплату судового збору та правової допомоги.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81,89, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_4 »/ та ОСОБА_2 , зареєстрований 05.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 921, які від шлюбу мають дитину розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 / до шлюбу « ОСОБА_4 »/ та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачці залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 968 /дев`ятсот шістдесят вісім / гривень 96 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 500 / п`ятсот / гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко