Справа № 201/228/25
Провадження № 2-др/201/83/2025
04 листопада 2025 року м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Демидової С.О.,
з секретарем судового засідання Терновою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі розглянувши в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 201/228/25 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про захист прав споживачів,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про захист прав споживачів.
Рішенням суду від 21 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про захист прав споживачів задовольнити частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового переказу у розмірі 6 020 доларів США, що станом на 08 січня 2025 року за офіційним курсом НБУ (1 долар =42,2297 грн) еквівалентно 254 222, 79 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь держави витрати за сплату судового збору у розмірі 2 542,23 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на переклад документів в розмірі 3 600 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

24 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яке 27 жовтня 2025 року зареєстроване судом та передано на розгляд раніше визначеному складу суду.

В обгрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення суду представником зазначено, що на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач повідомляла, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10 000 (десять тисяч) гривень, вартість перекладу документів (письмових доказів) для подання до суду 3 600 гривень. Окрім того, позивач в позовній заяві вказав про клопотання покласти судові витрати на Відповідача. Також, до закінчення судових дебатів представник позивача заявила про надання додаткових доказів для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Договором про надання правової допомоги, згідно з яким здійснювалось представництво інтересів позивача ОСОБА_1 №02-24 від 18 грудня 2024р., встановлено винагороду (гонорар) адвоката у фіксованому розмірі.

У заяві по суті справи (позовна заява) позивач зазначав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які він поніс та/або очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи.

Протягом розгляду справи за згодою сторін розмір винагороди (гонорару) був змінений і станом на дату оголошення рішення суду першої інстанції у справі його розмір склав 16 000,00 грн. гривень.

Інтереси Позивача протягом усього розгляду справи представляла адвокат Логвиненко Є.В. Повноваження адвоката підтверджуються ордером про надання правової допомоги та копією свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Логвиненко Є.В. сер. ДП 3713. (містяться в матеріалах справи).

Підставою для представництва інтересів позивача є Договір № 02-24 від 18 грудня 2024р. про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 2.1 Договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу згідно умов Договору, а також на підставі Протоколів доручення до цього Договору, що підписуються обома сторонами, оформлюються у вигляді додатків до Договору та стають його невід`ємною частиною з моменту їх підписання обома сторонами.

У Протоколах доручення сторони узгоджують зміст, строки виконання доручення (доручень) КЛІЄНТА, розмір та строки сплати гонорару (винагороди) АДВОКАТУ та інші умови щодо конкретних доручень КЛІЄНТА, даних ним АДВОКАТУ згідно цього Договору.

Також додається Додаток № 1 до Договору № 02-24 від 18.12.2024р. про надання правової допомоги Протокол доручення №2 від 20.12.2024 р. яким передбачено, що Клієнт визначає наступний зміст доручення:

Підготовка та подання позовної заяви про захист прав споживачів до Акціонерного товариства «Сенс Банк» () про стягнення безпідставно утриманого грошового переказу коштів у сумі 6 020 доларів США на користь Клієнта у строк до 15.01.2025 року

Представництво інтересів Клієнта у Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська;

Підготовка процесуальних документів у суді І інстанції - Жовтневому районному суді міста Дніпропетровська;

Підготовка та подання апеляційної скарги (за необхідності);

Представництво інтересів Клієнта у Апеляційній інстанції - Дніпровському апеляційному суді (за необхідності).

Пунктом 2 Протоколу доручення №1 від 24 грудня 2024 р. передбачено, що розмір винагороди (гонорару) за виконання доручення, визначених цим Протоколом є фіксований та складає наступний розмір: 2.1.Сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом клієнту правничої допомоги (складання позовної заяви, подання її до суду першої інстанції, участь у засіданнях суду першої інстанції) у розмірі 10 000,00 грн.

2.2.Сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом клієнту правничої допомоги (складання інших процесуальних документів, подання їх до суду першої інстанції) у розмірі 2 000,00 грн. за кожний процесуальний документ.

2.3.Сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом клієнту правничої допомоги (складання апеляційної скарги, подання їх до суду апеляційної інстанції) у розмірі 5 000,00 грн. (за необхідності).

Відповідно до п.2.2.6, 2.2.7 Протоколу доручення №2 від 20.12.2024 р. гонорар сплачується у готівковому порядку;

оплата гонорару за даним договором здійснюється по закінченню слухання справи у відповідній інстанції суду.

На виконання зазначеної вимоги Позивачем здійснено оплату Гонорару у розмірі 16 000 гривень, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 03/25 від 23.10.2025 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися

Представником позивача надано заяву про винесення додаткового рішення за їх відсутності.

Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути питання щодо ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 21 жовтня 2025 року позовну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», про захист прав споживачів задовольнити частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму грошового переказу у розмірі 6 020 доларів США, що станом на 08 січня 2025 року за офіційним курсом НБУ (1 долар =42,2297 грн) еквівалентно 254 222, 79 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь держави витрати за сплату судового збору у розмірі 2 542,23 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на переклад документів в розмірі 3 600 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

При винесенні рішення суду по справі питання про судові витрати, які понесла сторона позивача, судом уже вирішувалось, однак під час судових дебатів представником позивача повідомлено, що заява про винесення додаткового рішення стосовно судових витрат буде ним направлена суду протягом 5-ти днів.

Заява про ухвалення додаткового рішення стосовно судових витрат у справі подана 24 жовтня 2025 року, отже у строки та в порядку передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Представником позивача заявлено до стягнення з відповідача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 16 000 грн.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України).

Суд також з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-шостою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У пункті 135 постанови від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, 18 грудня 2024 року між позивачем та адвокатом Логвиненко Є.В. був укладений договір про надання правової допомоги № 02-24

20 грудня 2024 року позивачем та адвокатом підписано протокол доручення № 2 до Договору про надання правової допомоги № 02-24 від 18 грудня 2024 року.

Згідно з пунктом 2.1 Договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу згідно умов Договору, а також на підставі Протоколів доручення до цього Договору, що підписуються обома сторонами, оформлюються у вигляді додатків до Договору та стають його невід`ємною частиною з моменту їх підписання обома сторонами.

Також надано детальний опис, акт здачі приймання наданих послуг №2 та прибудинковий касовий ордер на сплату 16 000 грн.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження витрат представником позивача надано прибутковий касовий ордер № 03/25 від 23 жовтня 2025 року на суму 16 000 грн.

Проте, суд вважає, що представником позивача завищено суму правничої допомоги, і як наслідок дана сума у розмірі 16 000 грн., не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

З огляду на вищевказане, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, а також часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розмір правничої допомоги є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивачу, у співмірності до наданих послуг, слід стягнути у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова