ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/784/25
"10" листопада 2025 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Джунь І.Ю., представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та заміну способу стягнення аліментів,-
До Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду надійшла дана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та заміну способу стягнення аліментів.
Позивач просить суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; змінити спосіб стягнення з відповідача аліментних виплат на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частки всіх видів заробітку(доходу) на тверду грошову суму в розмірі 5000.00 грн щомісячно; судові витрати покласти на відповідача.
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що під час проживання в період часу з січня 2021 року по грудень 2021 року однією сім?єю без реєстрації шлюбу у Позивачки та Відповідача народилась спільна дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Через прояви насильства до Позивачки з боку Відповідача, що полягали у психологічній та фізичній агресії, стосунки не склалися, відтак з грудня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом не проживають. Після припинення стосунків будь-яке спілкування між сторонами також
Враховуючи, що добровільної матеріальної допомоги на утримання спільної дитини
ОСОБА_3 . Позивачці не надавав, остання вимушена була звернутися до суду із позовною заявою про стягнення з батька дитини аліментів, внаслідок чого заочним рішенням
Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N?
187/172/22 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено та постановлено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 08.02.2022 року.
Відповідачем Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22 не виконується, жодних грошових виплат на утримання власної дитини від ОСОБА_3 не надходило, що призвело до утворення заборгованості зі сплати аліментів.
Беручи до уваги відсутність матеріального забезпечення дитини з боку батька та навчання Позивачки у вищому навчальному закладі, а відтак і тимчасову неможливість її працевлаштування, усі витрати на задоволення потреб дитини у період навчання Позивачки здійснювалися дідом та бабою дитини, тобто батьками Позивачки, з якими проживають
Позивачка із власним сином.
3 огляду на викладені обставини, а саме: відсутність батька у житті дитини та невиконання ним власних батьківських обов?язків, відсутність матеріального забезпечення потреб дитини з боку батька, у липні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області (за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 ) із позовною заявою про позбавлення останнього батьківських прав.
Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 року по справі N? 179/1195/23 у задоволенні позову відмовлено з причини недостатнього доведення свідомого та злісного ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов?язків.
З огляду на висновки, зроблені Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області під час розгляду цивільної справи N? 179/1195/23 та з метою доведення свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківським обов?язків ОСОБА_2 було вчинено наступні дії:
1) Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від
2) 20.08.2024 року за заявою ОСОБА_2 ВП N?1 Новомосковського РВП ГУНП в
Під час слідства було встановлено наступне:
?? 3 характеристики від 05.09.2024 року, наданої старостою Очеретуватівського старостинського округу N? 8 на ОСОБА_3 , вбачається, що після закінчення Очеретуватівської ЗОШ на території Очеретуватівського старостинського округу? ОСОБА_3 не проживає, інформація про його місцезнаходження та характеристика серед суспільства - невідомі.?3 відповіді на запит ВП N?1 Новомосковського РВП до Головного центру обробки?Спеціальної інформації Державної прикордонної служби України N? 2109 від 27.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 перетнув кордон із Республікою Польща у пункті пропуску Шегині 12.02.2022 року. Тобто, виїхав за межі України і не?повертався.
Постановою від 17.10.2024 року дізнавача СД відділення поліції N? 1 Новомосковського
РВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 кримінальне провадження було закрите з підстав відсутності умислу ухилення від сплати аліментів у ОСОБА_3 ..
Постанова про закриття провадження не була направлена потерпілій ОСОБА_2 , відтак, не була оскаржена з причини пропуску строку на її оскарження.

3) 3 огляду на те, що ОСОБА_3 перебуває поза межами України та категорично заперечує обізнаність щодо відкритого Самарівським відділом державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконавчого провадження N? 69964549 з метою примусового стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, та, беручи до уваги встановлений слідчою групою номер мобільного телефону, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 , 04.02.2025 року сторона Позивачки звернулася до державного виконавця із клопотанням про вчинення наступних Дій:

- Направити Постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2022 року щодо примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_2 аліментів у розмірі частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дитини

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до його повноліття, починаючи з

08.02.2022 року, - у застосунки Whats App та Viber за номером телефону НОМЕР_3 , що належить боржникові ОСОБА_3 ;

- Довести до відома боржника ОСОБА_3 інформацію про суму заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилась з 08.02.2022 року по сьогоднішній день та надати реквізити для оплати заборгованості.

11.02.2025 року державним виконавцем у застосунку Whats App було направлено

ОСОБА_3 постанову про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості з аліментів станом на 11.02.2025 року. Відповідь Відповідача долучена до позовної заяви у вигляді скріншоту.

07.03.2025 року державним виконавцем у застосунку Whats App було направлено

Андросову В.Ю. постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання Заочного рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 року по справі N? 187/1498/24 про стягнення пені за прострочення оплати аліментів на дитину. Відповіді від ОСОБА_3 на зазначене повідомлення не надходило. Жодної виплати аліментів по жодному з відкритих виконавчих проваджень не надходило, що підтверджується долученою до позовної заяви відповіддю виконавця на адвокатський запит.

4) 11.02.2025 року в рамках виконавчого провадження N? 69964549 головним державним

виконавцем Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі

Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) О. Федориненко було винесено Постанову про накладення штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, оскільки сукупний розмір заборгованості перевищує суму платежів за три роки.

Зазначену Постанову також було направлено боржникові ОСОБА_3 у застосунку Whats Арр, проте будь-якої відповіді не надходило.

5) При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України обов?язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв?язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи наведену норму, 01.03.2025 року Стороною Позивачки до Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради було подано заяву про надання висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина.

3 Висновку Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради вбачається, що

11.03.2025 року службою у справах дітей Петриківської селищної ради було направлено

ОСОБА_3 лист із пропозицією надати власні пояснення по суті спору (на номер телефону, встановлений слідством в рамках кримінального провадження), проте відповіді на зазначений лист від батька дитини не надходило.

Відтак, стороною Позивача було вчинено усі доступні їй дії з метою доведення саме злісного ухилення Відповідача від виконання ним власних батьківських обов?язків відносно сина. Станом на день звернення до суду наявні докази доведення до відома ОСОБА_3 факту відкритих щодо нього виконавчих проваджень та суми заборгованості. Окремої уваги заслуговує факт небажання Відповідача надати пояснення під час розгляду Органом опіки та піклування питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення його батьківських прав

відносно сина.

Також зазанчає, що єдиний спосіб зв?язку із Відповідачем - є номер польського мобільного оператора, встановлений органами слідства. Натомість наразі (станом на день подання позову до суду) зазначений номер є недоступний (не оослуговується), то ж виникає вірогідність заміни телефонного номеру Відповідачем з метою уникнення будь-яких небажаних для нього повідомлень.

Позивачка має власні аккаунти у соціальних мережах, щодо яких обізнаний Відповідач.

Номер телефону Позивачки не змінювався з часу їх спільного проживання із ОСОБА_3 , втім, від дня припинення стосунків по сьогодні Відповідачем не було вчинено жодних спроб зв?язатися із матір?ю власного сина та проявити інтерес до життя дитини.

Мотивувальна частина Заочного рішення Магдалинівського районного суду

Дніпропетровської області від 30.01.2024 року по справі N? 179/1195/23, яким було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення останнього батьківських прав містить наступне посилання: «В судовому засіданні позивачем не підтверджено належними доказами те, що до відповідача застосовувалися заходи впливу у вигляді попередження з боку органу внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого

самоврядування...».

Натомість реалізація перелічених вище заходів впливу можлива виключно за особистою присутністю особи, щодо якої такі заходи застосовуються. У цьому ж конкретному випадку, це є неможливим з огляду на відсутність ОСОБА_3 в країні, його небажання надавати відповіді на повідомлення у мобільному застосунку, та взагалі, беручи до уваги, що встановлений органами слідства номер мобільного телефону - є єдиним засобом зв?язку із Відповідачем, який наразі, як було зазначено вище, ОСОБА_3 не використовується.

Належними доказами сторона Позивача підтверджує, що ОСОБА_3 жодним чином не надається матеріальна допомога ОСОБА_2 а ні в добровільному, а ні в примусовому порядку, навіть незважаючи на те, що сам Відповідач перебуває у безпечній країні, має можливість працювати та забезпечувати належне утримання власної дитини. У той час, коли дитина змушена проживати в умовах військових дій, батько не проявив жодного занепокоєння щодо її безпеки, добробуту та розвитку. Відсутність будь-якого зв?язку, турботи та фінансової підтримки з його боку свідчить про повну байдужість до долі власної дитини та відсутність у нього батьківських почуттів і відповідальності.

Подальше збереження за ОСОБА_3 статусу батька є недоцільним та суперечить найкращим інтересам дитини, беручи до уваги наявний моральний аспект відсутності батьківських почуттів у Відповідача відносно власного сина. Батько самоусунувся від виховання дитини, коли ОСОБА_6 було два місяці і з того часу (понад три роки) дитина не має жодного емоційного зв?язку із батьком, який для дитини - стороння людина. У майбутньому, коли дитина буде дорослішати, вона може дізнатися, що у неї є біологічний батько, який її покинув, що може завдати дитині психологічної травми. Відтак, позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав зараз допоможе уникнути негативних наслідків і переживань у дитини в старшому віці.

Батько добровільно ігнорує свої обов?язки щодо дитини з моменту її народження, оскільки його відсутність у житті дитини є сталою і незмінною обставиною, а не тимчасовим явищем.

Жодних кроків до виправлення ситуації ОСОБА_3 не вживає: не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги, має значну заборгованість по аліментах.

Ігнорування батьківських обов?язків майже від народження дитини і три роки поспіль -

це не тимчасова ситуація, а систематична та свідома поведінка батька.

Позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 дозволить ОСОБА_2 безперешкодно ухвалювати рішення щодо дитини (виїзд за кордон, медичне обслуговування, оформлення документів тощо) та унеможливить раптову появу батька в майбутньому, коли він з якихось причин вирішить реалізовувати свої права, не враховуючи інтереси дитини.

Позбавлення Відповідача батьківських прав зараз - це захист психоемоційного стану дитини у майбутньому, а правова визначеність унеможливить маніпуляції з боку батька в

майбутньому.

Позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав дозволить позбавити дитину будь-яких юридичних зв?язків із особою, яка нею не опікується та унеможливлення ризику того, що в майбутньому дитина повинна буде утримувати цього батька у старості (відповідно до ст. 202 СК

України).

Позбавлення батьківських прав не є просто покаранням для батька, який юридично має права, але не виконує обов?язків, а є необхідним кроком для захисту дитини та забезпечення її стабільного майбутнього.

Враховуючи, що аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлені заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22, вже понад три роки Відповідачем взагалі не сплачуються, Позивачка приходить до висновку, що виплата аліментів в такий спосіб - є непід?ємним матеріальним тягарем для Відповідача з огляду на те, що в разі відсутності у платника аліментів офіційного місця працевлаштування, заборгованість зі сплати аліментів визначається державним виконавцем виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Проте відсутність офіційних доходів у ОСОБА_3 не позбавляє його від обов?язку утримувати сина, відтак Позивачка вважає, що зміна способу виплати аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) батька дитини на виплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000, 00 грн на дитину щомісяця, - надасть можливість ОСОБА_3 , здійснювати аліментні виплати щомісяця, забезпечуючи таким чином матеріальні потреби сина.

Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та розглядати справу постановлено за правилами загального позовного провадження.

22.09.2025 до суду надано висновок органу опіки та піклування Петриківської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 ; заява про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою суду від 24.09.2025 закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач до суду повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву або будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надано.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, суд зі згоди сторони позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено та постановлено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 08.02.2022 року.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2024 року по справі N? 179/1195/23 у задоволенні позову відмовлено з причини недостатнього доведення свідомого та злісного ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов?язків.

Згідно заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від

11.11.2024 року по справі N? 187/1498/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення оплати аліментів на дитину, позовні вимоги задоволено у повному обсязі та ухвалено стягнути з ОСОБА_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 86638,13 грн на користь ОСОБА_2 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.05.2025 складений працівниками служби у справах дітей Петриківської селищної ради, встановлено, що ОСОБА_4 , 19.10.2021 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачем також додані письмові докази невиконання відповідачем вищезазначених рішень суду, зокрема розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений головним державним виконавцем Федориненко О.В., відповідно до якого станом на 23.09.2025 розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 складає 131 137 грн. 48 коп. За ввесь час нарахування аліментів починаючи з лютого 2022 року будь-які виплати відсутні.

До позовної заяви додані матеріали досудового розслідування, згідно яких 20.08.2024 року за заявою ОСОБА_2 ВП N?1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровський області до ЄРДР за N? 0000050 було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України щодо злісного ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів.

З матеріалів досудового розслідування встановлено наступне:

-??3 характеристики від 05.09.2024 року, наданої старостою Очеретуватівського старостинського округу N? 8 на ОСОБА_3 , вбачається, що після закінчення Очеретуватівської ЗОШ на території Очеретуватівського старостинського округу? ОСОБА_3 не проживає, інформація про його місцезнаходження та характеристика серед суспільства - невідомі.?

-3 відповіді на запит ВП N?1 Новомосковського РВП до Головного центру обробки?Спеціальної інформації Державної прикордонної служби України N? 2109 від 27.09.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 перетнув кордон із Республікою Польща у пункті пропуску Шегині 12.02.2022 року. Тобто, виїхав за межі України і не?повертався.

-??3 рапорту дізнавача О. Городовикова начальнику ВІІ N?1 вбачається, що 20.09.2024 року слідчим було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_3 за номером польського мобільного оператора, встановленого під час слідства (+5). Під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомив, що йому невідомо про попередження та виклики державного виконавця. Повертатися в Україну ОСОБА_3 не планує.

Згідно постанови від 17.10.2024 року дізнавача СД відділення поліції N? 1 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області Городникова О.О. кримінальне провадження було закрите з підстав відсутності умислу ухилення від сплати аліментів у ОСОБА_3 .

До позовної заяви додані матеріали виконавчого провадження, згідно яких встановлено, що Самарівським відділом державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрите виконавче провадження N? 69964549 з метою примусового стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, в рамках якого 11.02.2025 року державним виконавцем у застосунку Whats App було направлено

ОСОБА_3 постанову про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості з аліментів станом на 11.02.2025 року.

07.03.2025 року державним виконавцем у застосунку Whats App було направлено

Андросову В.Ю. постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання Заочного рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.11.2024 року по справі N? 187/1498/24 про стягнення пені за прострочення оплати аліментів на дитину.

11.02.2025 року в рамках виконавчого провадження N? 69964549 головним державним

виконавцем Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі

Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) О. Федориненко було винесено Постанову про накладення штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, оскільки сукупний розмір заборгованості перевищує суму платежів за три роки.

3 Висновку Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради від 03.05.2023 та від 22.04.2025 слідує, що Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Крім того з Висновку Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради 22.04.2025 та від вбачається, що 11.03.2025 року службою у справах дітей Петриківської селищної ради було направлено ОСОБА_3 лист із пропозицією надати власні пояснення по суті спору, проте відповіді на зазначений лист від батька дитини не надходило.

Згідно пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , остання пояснила, що вона є матірю позивача. Відповідач проживав з позивачем всього 2 місяці після народження дитини, а потім виїха за кордон і до цього часу повністю припинив будь-яке спілкування з позивачем та його дитиною. Жодної матеріальної допомоги не надавав, аліменти на сплачував. Фактично позивач майже ввесь час перебувала на її утриманні.

Згідно пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , остання пояснила, що вона є сусідкою позивача. Відповідача за ввесь час бачила одного разу після народження дитини, а потім він виїхав та до цього часу не зявлявся. Позивач разом з сином проживають в будинку її батьків та перебувають на їх утриманні.

Згідно пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , останній пояснив, що у нього з позивачем близькі стосунки і йому особисто відомо, що відповідач жодними чином не цікавиться життям його сина, жодної матеріальної допомоги не надав, з сином ніколи не спілкується.

Суд зазначає, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального усвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування ним своїми обов`язками.

У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони : не забрали дитину з пологового будинку або із іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Окрім того відповідно до ч.2 ст.51Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Суд вважає, що сторона Позивача підтвердила належними доказами факт того, що ОСОБА_3 жодним чином не надається матеріальна допомога ОСОБА_2 а ні в добровільному, а ні в примусовому порядку. Також встановлено відсутність будь-якого зв?язку, турботи та спілкування з дитиною, що свідчить про байдужість відповідача до долі власної дитини та відсутність у нього батьківських почуттів і відповідальності. Тобто встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виховання дитини та не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до неї.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що подальше збереження за ОСОБА_3 статусу батька є недоцільним та суперечить найкращим інтересам дитини,

у зв`язку з чим вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_4 .

Щодо позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено та постановлено стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 08.02.2022 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 ст. 181СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив у своєму висновку Верховний Суд України (Постанова від 5.02.2014 року у справі № 6-143цс-13) вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Як встановлено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Разом з тим, суд зазначає, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 5000 грн. перевищує розмір аліментів, які на даний час нараховуються за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22, у зв`язку з чим суд розцінює дану позовну вимоги не лише як зміну способу їх стягнення, але як і збільшення. Однак при цьому позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів не ґрунтуються на недостатності фактично нарахованих аліментів для забезпечення потреб дитини та доказів такої недостатності суду не надано.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, відсутність відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та його неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вважає за необхідне позовну заяву в цій частині задовольнити частково та зміни спосіб стягнення визначених раніше судом шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., що буде більш пропорційним до розміру аліментів, що стягуються з відповідача на даний час.

Відповідно до ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна способу стягнення аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів та на користь позивача 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав.

Керуючись Конституцією України, ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 164, 166, 180, 181, 183, 193, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 20-282, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та заміну способу стягнення аліментів, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2022 року у справі N? 187/172/22 та стягувати з ОСОБА_3 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 , аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 08.02.2022 року, визнати таким, що втратив чинність з дня набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, понесені при розгляді справи, а саме судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.А.Караул

Суддя: О. А. Караул