Справа № 465/5290/23
Провадження № 2/463/1458/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу запозовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із заявою, просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 р. по 31.08.2022р. в розмірі - 21 464,28 грн. та 248,10 грн. судового збору.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємстве «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб?єктом господарської діяльності з постачання, споживачам теплової енергії. З 01.12.2021 р. між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та Споживачем (-чами) вважається укладеним Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання. Укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633. 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, та має на меті надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. Договір є опублікованими на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго»: https://Imkp.Ite.Iviv.ua. Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 р. за N? 830 фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно з п. 5. Індивідуального договору Виконавець зобов?язується надавати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов?язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення за АДРЕСА_1 та користується послугами постачання теплової енергії за цією адресою.

Однак, станом на 03.10.2022 р. за період з 01.12.2021 р. по 31.08.2022 р. (за вересень місяць 2022р. заявник бере до уваги тільки оплату послуг відповідачем. Заборгованість за вересень місяць 2022р. у даній заяві не береться до уваги) у відповідача утворилась заборгованість за послуги постачання теплової енергії в розмірі 21 464,28 грн. у зв?язку з неналежним виконанням ним своїх обов?язків (нерегулярною оплатою та або її відсутністю), що підтверджується розрахунками заборгованості долученим до цієї заяви.

Представником відповідача було подано письмові пояснення, в яких зазначає, що опалення за адресою АДРЕСА_1 відключене. Вказує на те, що у рахунках на оплату, які були надані вказані лише кінцеві показники споживання теплової енергії. Зазначає, що позивач не надає інших вихідних даних, а саме розрахунку спожитої енергії (математичного розрахунку згідно затверджених формул), з якого б суд міг би перевірити правильність визначення кінцевого показника споживання, із застосуванням якого визначається вартість цієї послуги, що є предметом спору. Окрім цього, до складу заборгованості включена вартість обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ФВБС), відповідачу також незрозумілий механізм визначення вартості цього показника, як і складові його розрахунку.

Представником позивача подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що аргумент відповідача про відсутність теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 не відповідає дійсності і спростовується Актом включення системи теплопостачання від 14.11.2022р. підписаний зокрема керівником ЛКП «Господар» (управляючою організацією від будинку). Зазначає, що в даному Акті чітко вказано. що в опалювальному сезоні 2022/2023 рр. система теплоспоживання включена за адресою вул. Пасічна. буд. 70. Також у своїх поясненнях наводить розрахунок обсягу спожитої енергії.

Представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, зокрема просить суд стягнути з відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за період з 01.12.2021 року по 31.01.2025року за послуги у розмірі 78 084,11грн., пеню в розмірі 609,76грн. та сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн.

У судове засідання сторони не з`явились, були належним чином повідомлені про причини неявки не повідомили.

Представником позивача було подано клопотання, в якому просить суд проводити судові засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємстве «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб?єктом господарської діяльності з постачання, споживачам теплової енергії.

З 01.12.2021 р. між ЛМКП «Львівтеплоенерго» та Споживачем (-чами) вважається укладеним Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Даний договір є публічним договором приєднання.

Укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633. 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, та має на меті надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. Договір є опублікованими на офіційному сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго»: https://Imkp.Ite.Iviv.ua.

Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 р. за № 830 фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення Споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5. Індивідуального договору Виконавець зобов?язується надавати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов?язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення за АДРЕСА_1 та користується послугами постачання теплової енергії за цією адресою.

До матеріалів долучено справи долучено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за індивідуальним договром за послугу з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 за період 01.12.2021 31.01.2025 рр. з якого вбачається що заборгованість відповідача 78084,11 грн.

З розрахунку заборгованості пені за період з 01.01.2024 01.09.2024 рр. вбачається що розмір заборгованість відповідача за пенею 60976 грн.

Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім того ст. 68 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 2 такої виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а пунктом 6 даної частини статті визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону обов`язок індивідуального споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 ст. 9 Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

В матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Водночас суд вважає підтвердженою ту обставину, що позивач належним чином надавав послуги відповідачеві, оскільки відповідно до частин 1 та 4 статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Оскільки в матеріалах справи немає доказів того, що сторони складали акти-претензії, суд використовує презумпцію, що позивач належним чином надавав відповідачу житлово-комунальні послуги.

Також у справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок заборгованості є невірним, а тому такий приймається судом до уваги як належний доказ розміру наявної у відповідача заборгованості.

Зважаючи на те, що відповідач за отримані житлово-комунальні послуги не сплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримавши за спірний період послуги належної якості, зобов`язаний була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахування того, що позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 2684,00 грн. належить стягнути з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 223, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 68, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ухвалив:

позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 р. по 31.01.2025 р. в розмірі 78084,11 грн. та пенею в розмірі 609,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) сплачену позивачем суму судового збору 2684,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нор Н.В.