Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 490/6696/25
Провадження № 2/945/1729/25
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

16 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі - позивач) через свого представника Паладич Аліну Олександрівну в системі «Електронний суд» сформувало до Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором позики № 76326328 від 14.12.2023 у розмірі 29 218 грн 75 коп., а також про стягнення судових витрат у справі, які складаються із сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» посилалося на те, що 14.12.2023 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі - Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник, Відповідач) було укладено Договір позики № 76326328 (надалі - Договір, Договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (далі - Сума позики) в сумі 8 500,00 грн, на погоджений умовами Договору строк (надалі - Строк Позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 30 днів.

ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку Позичальник вказав при оформленні позики.

Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору , та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

22.05.2024 року між ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір факторингу №01.02-14/24, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-14/24 заборгованість ОСОБА_1 за Договором Позики №76326328 станом на дату відступлення склала: 29 218,75 грн.

За таких обставин позивач вважає, що набув права вимоги за Договором позики №76326328 у розмірі 29 218 грн 75 коп. та просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2025 року матеріали цивільної справи № 490/6696/25 передано на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області.

22 вересня 2025 року вказана цивільна справа надійшла до Миколаївського районного суду Миколаївської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2025 року, розподілена головуючій судді Лопіній О.О.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович 23 жовтня 2025 року в системі «Електронний суд» сформував відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити повністю.

У відзиві представник відповідача посилався на те, що позивач не надав доказів здійснення транзакції у розмірі 8 500 грн ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Первісним кредитором) на картковий рахунок відповідача, а також квитанції про зарахування на картковий рахунок відповідача вказаної суми позики. Крім того, з боку позивача не надано доказів належності відповідачу картки з номером, на який нібито була перерахована сума позики. Позивачем також не надано виписки по рахунку відповідача за Договорами позики №76326328 від 14.12.2023.

У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Також просив врахувати, що згідно довідки №5/5093 від 28.09.2025 року ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та дійсно перебуває на військовій службі по мобілізації. Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 03.10.2016 року є учасником бойових дій. Таким чином, ОСОБА_1 має право на встановлені пільги, а саме звільнення від сплати відсотків за користування кредитом та звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту.

У судове засідання 10.11.2025 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» не з`явився, при цьому з тексту позовної заяви вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник вважав за можливе проводити розгляд без участі відповідача.

Представник відповідача адвокат Бітюра Анатолій Анатолійович у судовому засіданні 10.11.2025 просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі покликаючись на мотиви і підстави, викладені у відзиві на позовну заяву.

Крім того у судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_1 не пам`ятає факту отримання ним кредитних коштів. Він є військовослужбовцем, має неодноразові контузії, тому не може ствердно сказати, чи отримував кредитні кошті від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Вислухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

14.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі Первісний кредитор, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та відповідачем було укладено Договір позики №76326328. Відповідно до умов зазначеного Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Пунктом 2 вказаного Договору встановлено параметри та умови Позики, порядок і графік повернення Позики та сплати Процентів. Сума позики 8500,00 грн, строком на 30 днів.

Відповідно до п. 4 Договору, проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. Наведені умови кредитування та інформація, яка надається споживачу до укладення договору, 14.12.2023 підписано між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором hqwby7S5z7.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

За такого, оскільки кредитний договір передбачає зобов`язання кредитора надати відповідний кредит, такий договір є консенсуальним та є укладеним з моменту досягнення у письмовій формі згоди його сторін по усім істотним для нього умовам.

Отже судом встановлено, що сторони, підписавши Договір позики погодили усі істотні його умови.

Разом з тим, саме по собі підписання договору не є доказом фактичного отримання позичальником кредитних коштів. При цьому, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Суд звертає увагу, що з жодних долучених до позовної заяви документів не встановлено доказів на підтвердження перерахування коштів на кредитну картку відповідачу, належності картки відповідачу, доказів зарахування кредитних коштів, їх суму.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому, згідно пункту 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання.

Отже, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20.

Відповідно до розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»,станом на 22 травня 2024 року заборгованість складає 29 218 грн 75 коп., з яких 8 500 грн заборгованість за тілом кредиту та 20 718 грн 75 коп. заборгованість за відсотками. Позивач відсотки не нараховував.

Наданий представником позивача розрахунок боргу в односторонньому порядку, залежить від його волевиявлення, не є первинним документом та не підтверджує ні факт користування відповідачем кредитними коштами, ні факт наявності заборгованості.

При цьому, виписки з рахунку відповідача, меморіального ордеру про зарахування відповідачу кредитних коштів, представником позивача до матеріалів справи не долучено, клопотань про їх витребування, згідно вимог ст. 84 ЦПК України, представником позивача не заявлялось, а також ним не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїй позовній заяві до суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» просив розглянути справу у його відсутність в порядку спрощеного позовного провадження. Подавши до суду таке клопотання, позивач, тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа №755/18920/18, провадження №61-17205ск19.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, а саме, що відповідачу ОСОБА_1 перераховані та зараховані на його картку кредитні кошти, що він користувався ними та порушив свої зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, позивачем не надано, а відтак і не доведено права вимоги повернення кредитних коштів до ОСОБА_1 .

Згідно із вимогами ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Будь-яких посилань щодо неможливості подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, матеріали справи не містить.

Так, за змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

Отже, у зв`язку із не доведенням позивачем факту видачі відповідачу кредитних коштів, фактичного користування відповідачем кредитними коштами та порушення своїх зобов`язань з їх повернення, суд вважає, що підстав для стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованості, на яку вказують - відсутні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141 ст. ст. 258, 259, ст. 264, 265, 280-282 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄРДПОУ 37616221, юридична адреса: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЛОПІНА