Справа № 152/1266/24
Провадження № 22-ц/801/2082/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 рокуСправа № 152/1266/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 152/1266/24 за позовом ОСОБА_1 до Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника Володимира Васильовича та представника відповідача Моторного (Транспортного) Страхового Бюро України адвоката Висоцької Христини Олегівни на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Моторного (транспортного) Страхового Бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 серпня 2023 року о 13-52 год в м. Вінниця на перехресті вул. Келецька-Шевченка, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи проїзд регульованого перехрестя на дозволений сигнал світлофора, при повороті ліворуч не надав преваги в русі автомобілю марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку на дозволений сигнал світлофора, що призвело до їх зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/26461/23 від 19 вересня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта № 25/24-21 від 12 квітня 2024 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на час проведення експертизи становить 350139,72 грн. Залишкова вартість пошкодженого автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , після ДТП становить 152438,36 грн. Тобто матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП становить 197701,36 грн (350 139,72 грн - 152 438,36 грн.). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 застрахована в страховій компанії «EUROINS UKRAINE», де страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 160000 грн, розмір франшизи складає 3200 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не була застрахована, тому позивачка звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторного (транспортного) страхового бюро України. 5 січня 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахували на рахунок позивачки 100749,38 грн страхового відшкодування, що вбачається з виписки по рахунку ОСОБА_3 .. Отже, на думку представника позивачки, залишок невідшкодованого позивачці матеріального збитку Моторним (транспортним) страховим бюро України становить 59250,62 грн та водієм ОСОБА_2 - 37701,36 грн. У зв`язку із вищевикладеним представник позивача просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 недоплачену матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 59 250,62 грн, а з ОСОБА_2 - залишок завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду (яка перевищує страхову суму) в розмірі 37701,36 грн, завдану моральну шкоду в сумі 20000 грн, суму франшизи по страховому полісу в сумі 3200 грн, витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 3634,94 грн, 15000 грн витрат на правничу допомогу та судовий збір в сумі 1240 грн.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року позов задоволено повністю (а.с. 159-163).

В апеляційній скарзі представник представниця відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Висоцька Христина Олегівна просить оскаржуване рішення в частині задоволення позову до МТСБУ скасувати і ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на незаконність і необґрунтованість висновків суду, зокрема на те, що висновок експерта від 12 квітня 2024 року за № 253/24-21, складеного на замовлення позивачки ОСОБА_1 , є неналежним і недопустимим доказом в частині визначення ринкової вартості пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП (а.с.165-167).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Огородник Володимир Васильович просить оскаржуване рішення в частині задоволення позову до ОСОБА_2 скасувати і ухвалити нове про відмову у позові, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, зокрема на те, що призначена судом автотехнічна експертиза не була проведена у зв`язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 не надала свій автомобіль експерту для дослідження (а.с.182-184).

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Огородник В.В. свою апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог до його довірителя.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Висоцька Х.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу свого довірителя підтримала, просила суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шибінський О.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, просив залишити рішення суду першої інстанції залишити без змін а апеляційні скарги без задоволення.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній і доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку про часткове їх задоволення з огляду на таке.

Задовольняючий позов повністю та покладаючи судові витрати лише на одного з відповідачів - ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивачки є доведеними належними і допустимими доказами, а винним в заподіяні шкоди внаслідок ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 .

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись повністю неможливо.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367, частини першої статті 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07 грудня 2022 року ОСОБА_4 є власником автомобіля FORD FUSION загальний легковий седан 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 11).

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18 липня 2023 року серії НОМЕР_6 , після державної реєстрації розірвання шлюбу, ОСОБА_4 присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с. 12).

Як убачається із змісту постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 127/26461/23 (провадження № 3/127/7122/23), що 23 серпня 2023 року о 13.52 год. на перехресті вулиць Келецька-Шевченка в місті Вінниці сталося ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 ( п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 850 гривень (а.с. 14).

На час ДТП автомобіль позивачки ОСОБА_3 був застрахований за обов`язковим полісом ОСЦПВ № АР/3667586 (а.с. 13).

Та обставина, що винуватець ДТП ОСОБА_2 керував автомобілем марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 без страхового полісу визнається учасниками справи і з цього питання у суду немає сумнівів.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У разі відсутності у винуватця ДТП страхового полісу, МТСБУ здійснює регламентну виплату.

На замовлення МТСБУ доручення 96977 оцінювачем ОСОБА_6 було складено Звіт № 23-484 Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORD FUSION 1.5 I EcoBoost, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 від 22 листопада 2023 року. Дата оцінки 23 серпня 2023 року.

При визначенні ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження, оцінювач ОСОБА_6 зокрема зазначив, що відсоток коригування середньої ринкової вартості по пробігу (отримано за допомогою інтерполяції табличних значень), становить, 0%. При цьому нормативний (котирувальний) пробіг, становить 199 000 км.

Згідно узагальнених результатів оцінки ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 340 951,26 грн., вартість відновлювального ремонту 485 040,90 грн. (включаючи ПДВ), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 195 815,36 грн.

У висновку вказаного Звіту вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORD FUSION 1.5 I EcoBoost, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження на дату оцінки, становить 340 951, 26 грн . (а.с. 101-109).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду (постанова ВС КЦС від 17 лютого 2021 року у справі № 753/11069/16-ц провадження № 61-9777св19)

У листі від 05 січня 2024 року № 3-01б/43443, МТСБУ повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо виплати їй відшкодування шкоди в розмірі 100 749,38 грн. відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

МТСБУ розглянуло справу про відшкодування заподіяної ОСОБА_1 в результаті ДТП, яка мала місце 23.08.2023, за участю транспортного засобу марки FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 15).

Згідно із висновком експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12 квітня 2024 року за № 253/24-21 складеного на замовлення позивачки ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику в результаті пошкодження автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 під час ДТП з автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 23 серпня 2023 року на час проведення експертизи складає величину 350 139,72 грн.

Розрахункова вартість пошкодженого автомобіля FORD FUSION загальний легковий седан 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП складає величину 152 438,36 грн.

При визначенні ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження, експерт Володимир Базалицький серед встановлених ним показників зазначив, що пробіг КТЗ (колісного транспортного засобу) прийнятий для розрахунку становить 96 500 миль х 1.61 = 155 365 тисяч км (а.с. 23-39).

07 жовтня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника Володимира Васильовича у суді першої інстанції подано клопотання про перехід до загального позовного провадження та призначення експертизи на предмет визначення вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки поданий позивачкою висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12 квітня 2024 року за № 253/24-21 викликає сумнів у правильності та достовірності його висновків (а.с. 53).

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника Володимира Васильовича задоволено. У справі призначено автотехнічну експертизу на вирішення якої поставлено питання про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 внаслідок ДТП яке мало місце 23 серпня 2023 року. Проведення експертизи доручено науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України у місті Вінниці (а.с. 122-123).

26 березня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання експерта від 19 березня 2025 року № СЕ-19/102-25/6065-АВ про надання для огляду транспортного засобу FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 ., в якому експерт попередив, якщо клопотання не буде задоволено протягом 30-ти днів ініціатору проведення експертизи буде направлено повідомлення про неможливість її проведення (а.с.128-129).

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року клопотання експерта задоволено. Зобов`язано позивачку ОСОБА_1 бути присутньою під час проведення дослідження та забезпечити безперешкодний доступ до об`єкта дослідження, а також належні умови праці експерта (а.с.136).

Документ - ухвалу Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року доставлено до електронної скриньки представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Шибінського О.В. 14 квітня 2025 року о 16:41:30 (а.с. 137).

Про неможливість забезпечити експерту безперешкодний доступ до об`єкта дослідження - автомобіля FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повідомлень від сторони позивача на адресу суду не надходило.

01 травня 2025 року до суду надійшло Повідомлення про неможливість проведення експертизи від 23 квітня 2025 року № СЕ-19/102-25/6065-АВ, оскільки автомобіль FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_2 позивачкою ОСОБА_1 не був наданий експерту для огляду (а.с. 140-143).

Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 02 травня 2025 року поновлено провадження у справі (а.с. 145).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження №14-400 цс 19).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-31595 св 18)).

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частинами першою, третьою, шостою, сьомою-десятою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Відповідно до положень пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року

№ 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).

Водночас, як встановлено апеляційним судом, жоден із учасників справи не ставить під сумнів повноту, ясність і обґрунтованість Звіту № 23-484 Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORD FUSION 1.5 I EcoBoost, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 від 22 листопада 2023 року, складеного на замовлення МТСБУ (а.с. 101-109).

Обставини встановлені у зазначеному звіті щодо визначеної експертом ринкової вартості транспортного засобу на момент пошкодження у сумі 340 951,26 грн., вартості відновлювального ремонту у сумі 485 040,90 грн. (включаючи ПДВ), вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу у сумі 195 815,36 грн. та вартості розміру збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORD FUSION 1.5 I EcoBoost, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження на дату оцінки, у сумі 340 951, 26 грн. (а.с. 101-109), визнаються учасниками справи, до яких у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

На час виплати у справі № 96977, згідно наказу МТСБУ № 4.1/23295 від 04 січня 2024 року була чинною постанова Національного банку від 30.05.2022 № 109 Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Постанова втратила чинність на підставі Постанови Національного банку № 163 від 24.12.2024), відповідно до якої ліміт відповідальності МТСБУ за шкоду, завдану майну, становив 160 000 грн., розмір франшизи 3200,00 гр

Відповідачем МТСБУ фактично сплачено позивачці у відшкодування шкоди в суму 100 749,38 грн.

Згідно пункту 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Ринкова вартість транспортного засобу на момент ДТП та вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу FORD FUSION 1.5 I EcoBoost, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження на дату оцінки було встановлено становлять однакову 340 951,26 грн. Вартість відновлювального ремонту 485 040,90 грн. (включаючи ПДВ), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 195 815,36 грн. (а.с. 101-109).

Висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 12 квітня 2024 року за № 253/24-21 в частині визначення експертом розрахункової вартості залишків (розміру утилізаційної вартості) пошкодженого автомобіля FORD FUSION загальний легковий седан 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, яка становить величину 152 438,36 грн. (а.с. 23-39) про подачі клопотання представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Огородником В.В. у суді першої інстанції під сумнів не ставився (а.с. 53) та іншим відповідачем МТСБУ не заперечувався.

Отже, у разі залишення автомобіля у позивачки розмір збитків, який підлягає відшкодуванню буде становити різницю між ринковою вартістю автомобіля і вартістю залишків пошкодженого автомобіля FORD FUSION загальний легковий седан 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП, яка становить 188 512,09 грн. (340 951,26 грн. 152 438,36 грн.).

Підпункту «а» пункту 41.11 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

З урахуванням наведеного, з відповідача ОСОБА_2 підлягала стягненню різниця між фактичним розміром збитків і сумою страхування яка підлягала виплаті МТСБУ потерпілій стороні, становить 28 512,09 грн. (188 512,09 160 000грн.).

Проте, судом першої інстанції у відшкодування збитків стягнуто з відповідача МТСБУ 59 250,62 грн., а з відповідача ОСОБА_2 37 701,36 грн.

Отже, сума яка стягнута судом першої інстанції з відповідача МТСБУ підлягає зменшенню до 28 512,09 грн., а у позові до ОСОБА_2 в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 37 701,36 грн. слід відмовити.

Водночас, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції щодо компенсації франшизи у сумі 3 200 грн. за рахунок винуватця ДТП відповідача ОСОБА_2 .

Щодо компенсації моральної шкоди

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У постанові ОП КЦС ВС від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. В деяких випадках в законодавстві визначено мінімальний розмір моральної шкоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц).

Встановивши, що позивачці завдано моральну шкоду, суд першої інстанції з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано визначив розмір її грошової компенсації стосовно безпосереднього винуватця ДТП ОСОБА_2 у сумі 20 000 грн.

Отже, у цій частині оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника В.В. у цій частині слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін (стаття 375 ЦПК України).

Щодо стягнення судових витрат судом першої інстанції

Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (стаття 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У розумінні умов частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.

Рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West AllianceLimited проти України", заява №19336/04. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 заявила вимоги до двох відповідачів, зокрема до МТСБУ про стягнення недоплаченої страхової суми 59 250,62 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та до безпосереднього винуватця ДТП ОСОБА_2 про стягнення 37 701,36 грн. у відшкодування збитків та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Позов задоволено щодо двох відповідачів. Проте, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд першої інстанції вирішив покласти їх лише на одного із відповідачів ОСОБА_2 , з порушенням принципу пропорційності.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат апеляційний суд виходить з того, що до МТСБУ загальна сума заявлених вимог становила 59 250,62 грн., сума яка задоволена апеляційним судом становить 28 512,09 грн. (48.12%) , до ОСОБА_2 загальна сума заявлених вимог становила 57 701,36 грн., сума задоволена за результатами апеляційного перегляду становить 23 200 грн. (38.09%).

До витрат позивачки ОСОБА_1 , пов`язаних з розглядом цієї справи у суді першої інстанції, належать витрати на правничу допомогу у сумі 15 000 грн., витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 3 634,94 грн. та судового збору у сумі 1 240 грн.

Загальна сума заявлених вимог становить 120 151,98 грн., зокрема заявлено до МТСБУ - 59 250, 62 грн. недоплаченої страхової суми, а до ОСОБА_2 - 40 901, 36 грн. матеріальної шкода з урахуванням компенсації за франшизу та 20 000 грн. моральної шкоди.

Загальна сума судових витрат, заявлених до стягнення, складає 19 874,94 грн, тобто у разі повного задоволення позовних вимог, з МТСБУ належало стягнути 9 800,33 грн (49,31% заявлених вимог), а з ОСОБА_7 10 074,61 грн (50,69% заявлених вимог)

Разом з тим, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, а саме стягнення з МТСБУ - 28 512, 09 грн. (48.12%), а з ОСОБА_2 - 3 200 грн. франшизи та 20 000 грн. моральної шкоди, а всього 23 200 грн. (38.09%), то до стягнення підлягають судові витрати, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Відтак з МТСБУ слід стягнути 4715,92 грн. (9 800,33 грн *48,12/100), а з ОСОБА_2 3837,42 грн. (10 074,31 грн * 38,09/100).

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг відповідачів

Відповідно до частини 1 та 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване судове рішення в частині відшкодування матеріальної шкоди та розподілу судових витрат ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення у цій частині та ухвалення нового.

В частині стягнення моральної шкоди у сумі 20 000 грн. та компенсації франшизи у сумі 3 200 грн. за рахунок винуватця ДТП відповідача ОСОБА_2 , оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника В.В. у цій частині без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а саме: стягнення з МТСБУ - 28 512, 09 грн. (48.12%), а з ОСОБА_2 - 3 200 грн. франшизи та 20 000 грн. моральної шкоди, а всього 23 200 грн. (38.09%)

На підставі ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України з позивача на користь відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 342,14 грн (48,12 % від 771,01 грн.), з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 судовий збір за апеляційний розгляд справи в сумі 708,45 грн (38,09% від 1860,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 367; 374; 375; 376;381; 382; 383; 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України Висоцької Христини Олегівни та представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Огородника Володимира Васильовича задовольнити частково.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року в частині стягнення з МТСБУ 59 250,62 грн. та з ОСОБА_2 37 701,36 грн. у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 та у частині стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 скасувати і у цій частині ухвалити нове.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 28 512,09 грн недоплаченої страхової суми у відшкодування матеріальної шкоди.

В частині позову щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 37 701,36 грн. у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 4715,92 грн у відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3837,42 грн у відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції.

В решті рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 липня 2025 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 342,14 грн у відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 708,45 грн у відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник