Справа №541/3319/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши поза межами судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ЦИКЛ ФІНАНС » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

25 серпні 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надійшла позовна заява ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 22 березня 2019 року між АТ « Банк Кредит Дніпро » та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7703, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» надало відповідачу кредит у формі кредитної лінії шляхом здійснення операції (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картки).

Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Банк Кредит Дніпро» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору.

15 грудня 2021 року ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» уклали договір факторингу № 15/12/21, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 7703 від 22 березня 2019 року перейшло до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС».

Відповідач не виконав умови кредитного договору, не повернув кредит позивачу, а також не виконав всі інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором.

Згідно з договором факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» становить 19 236 грн. 30 коп.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 7703 від 22 березня 2019 року у загальному розмірі 19 523 грн. 30 коп., яка складається з: 19 236 грн. 30 коп. заборгованість згідно договору факторингу, 246 грн. 37 коп. інфляційні втрати, 40 грн. 63 коп. 3% річних; а також 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 3 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1703717 від 26 серпня 2025 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 12 ).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 серпня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом ТОВ « ЦИКЛ ФІНАНС » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передані за підсудністю на розгляд Шишацькому районному суду Полтавської області ( а.с. 13 ).

24 вересня 2025 року матеріали справи № 541/3319/25 надійшли на адресу Шишацького районного суду Полтавської області ( а.с. 16 ).

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року позовну заяву ТОВ « ЦИКЛ ФІНАНС » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у письмовому провадженні 09 год. 00 хв. 23 жовтня 20205 року ( а.с. 105 ).

Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено до 08 год. 00 хв. 11 листопада 2025 року ( а.с. 110 ).

Сторони належним чином повідомленні про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідач відзив на позов не надав, будь яких заяв ( клопотань ) від останнього на адресу суду не надходило.

Зважаючи на розгляд справи у відсутність учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, 22 березня 2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7703, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» надало відповідачу кредит у формі кредитної лінії шляхом здійснення операції (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (картки) (а.с. 88, зворот 90 ).

Умовами договору визначено, що кошти надаються готівкою, в сумі 17 700 грн., строком на 12 місяців.

З виписки по особовому рахунку слідує, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами ( а.с. 19 69 ).

15 грудня 2021 року між ТОВ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Банк Кредит Дніпро» передало ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 7703, укладеним із ОСОБА_1 (а.с. 72 78 ).

З досудової вимоги № _4 від 05 червня 2025 року, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 7703 від 22 березня 2019 року та запропоновано сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» буде змушене звернутися до суду (а.с. 86).

Відповідач не подав докази, які б підтвердили виконання ним умов договору, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення.

Розмір заборгованості відповідача за договором № 7703 від 22 березня 2019 року становить 19 523 грн. 30 коп., яка складається з: 6 962 грн. 96 коп. заборгованості за тілом кредиту, 7 468 грн. 79 коп. заборгованості по відсотках, 4 804 грн. 55 коп. заборгованості по комісії, 246 грн. 37 коп. інфляційні витрати, 40 грн. 63 коп. 3 % річних (а.с. 95 ).

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами першою, другою ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Що стосується договору факторингу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позов, не надав будь-яких заперечень проти позову чи доказів на спростування позиції позивача, не спростував суми заборгованості, заявленої до стягнення, не надав контррозрахунку у разі незгоди з таким розрахунком.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені».

Представництво інтересів позивача у даному провадженні здійснював адвокат Кеню Д.В. на підставі Договору про надання правової допомоги № 43453613 від 02 січня 2025 року ( а.с. 79 81 ), Додаткової угоди № 7703 від 15 серпня 2025 року до договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року (а.с. 82 ).

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, до позовної заяви додані Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 15 серпня 2025 року, Ордер на надання правової допомоги, копія свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 18, 93-94 ).

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та ціну позову, суд приходить до висновку,що вказаний розмір витратна правничу допомогу - 3 000 грн. 00 коп. є обґрунтованим та співмірним з обсягом наданих послуг адвоката, а тому приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивача.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Так, згідно платіжної інструкції № 13116 від 15 серпня 2025 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2 422 грн. 40 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ЦИКЛ ФІНАНС » заборгованість за кредитним договором № 7703 від 22 березня 2019 року у загальному розмірі 19 523 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ЦИКЛ ФІНАНС » судові витрати у справі, що пов`язані з сплатою судового збору, у розмірі 2 422 грн. 40 коп. і витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « ЦИКЛ ФІНАНС », код , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Сікорського, 8;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: