ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4014/25

Провадження № 22-ц/820/2171/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю представниці апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області, Кам`янець-Подільської міської ради, третя особа без самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна, визнання права власності на майно, за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Бондара О.О. від 05 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача вказувала, що вона є спадкоємцем майнових прав після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і належно прийняла спадщину.

Однак вона не має можливості оформити спадщину в приватного нотаріуса у зв`язку з накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала її матері. Арешт на квартиру накладений на спірну квартиру помилково.

Вироком Кам`янець - Подільського міського суду від 18.06.1998 року по справі №1-34/1998 засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 144 КК України з конфіскацією всього майна засуджених, однак у виконавчому листі, який видано на виконання вироку суду помилково вказано не номер квартири, в якій проживали засуджені: квартира АДРЕСА_2 , а вказана квартира під номером АДРЕСА_1 , власницею якої згідно свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року, виданого органом приватизації житла фірми «Кам`янець-Подільськбуд», була мати позивачки.

В зв`язку з цим Першою Кам`янець Подільською державною нотаріальною конторою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5189095 , Власник ОСОБА_3 , додаткові дані: Архівний номер: 99006HMELNITSK801, Архівна дата: 03.11.1999, дата виникнення: 30.04.1999, № реєстра: 6447-63, внутр. №AF013F242CF055315F4C.

Тому з врахуванням цих обставин просила зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року позов задоволено.

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , який було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження : 5189095 , Власник ОСОБА_3 , додаткові дані : Архівний номер : 99006HMELNITSK801, Архівна дата : 03.11.1999, дата виникнення: 30.04.1999, № реєстра: 6447-63, внутр. № AF013F242CF055315F4C, комментарий: 73-99.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Хмельницькій області просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, визначивши відповідачем у справі Головне управління ДПС у Хмельницькій області. До компетенції апелянта не належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів, за захистом яких звернулася до суду позивачка, зокрема щодо скасування обтяження у вигляді арешту майна. Задоволення вимог ОСОБА_1 саме до відповідача унеможливлює виконання даного судового рішення у зв`язку з відсутністю механізму та компетенції у Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо зняття арешту з майна. У позовній заяві та судовому рішенні не зазначено, який саме безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами має відповідач та які саме права, свободи та інтереси позивачки порушив відповідач.

В засіданні апеляційного суду представниця апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 року, виданого органом приватизації житла фірми «Кам`янець-Подільськбуд» відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власником квартири АДРЕСА_1 була мати позивачки ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про народження позивачки, виданого Коричинецьким бюро ЗАГС Деражнянського району, актовий запис № 23 від 31.05.1960 року вбачається, що її матір`ю записана ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про укладання шлюбу, зареєстрованого відділом ЗАГС Кам`янець Подільського міськвиконкому, актовий запис № 957 від 07.11.1982 року вбачається, що позивачка після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

З копії свідоцтва про смерть, виданого Кам`янець Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1456 від 04.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті матері підтверджується копією матеріалів спадкової справи, заведеної за заявою позивачки.

Вироком Кам`янець - Подільського міського суду від 18.06.1998 року по справі №1-34/1998 засуджено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 144 КК України з конфіскацією всього майна засуджених.

У виконавчому листі, який було видано на виконання вироку суду помилково вказано не номер квартири, в якій проживали засуджені: квартира АДРЕСА_2 , а вказана квартира під номером АДРЕСА_1 , власницею якої, згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 року, виданого органом приватизації житла фірми «Кам`янець-Подільськбуд», була мати позивачки.

В додатку до листа Хмельницького обласного нотаріального архіву від 18.06.2025 року № 1197/01-18 додано лист державного виконавця від 24.04.1999 року до Першої Кам`янець Подільської державної нотаріальної контори про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 засудженої ОСОБА_4 та на квартиру АДРЕСА_2 засудженого ОСОБА_3 .

В зв`язку з цим Першою Кам`янець Подільською державною нотаріальною конторою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна , тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 5189095, Власник ОСОБА_3 , додаткові дані: Архівний номер: 99006HMELNITSK801, Архівна дата: 03.11.1999, дата виникнення: 30.04.1999, № реєстра: 6447-63, внутр. № AF013F242CF055315F4C, комментарий: 73-99.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка належно прийняла спадщину після смерті матері, накладення арешту на майно порушує її право як власника спадкового майна, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про помилковість такого висновку суду є безпідставними, зважаючи на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний податковий орган, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

У випадках, коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, підлягає вирішенню питання щодо відповідної участі у справі відповідного територіального органу Державної податкової служби України.

ГУ ДПС у Хмельницькій області, оскаржуючи судове рішення, фактично не оспорює наявність підстав для зняття арешту з майна, водночас посилається на те, що не може бути відповідачем у цій справі.

Суд з такими доводами апелянта не погоджується, оскільки в разі коли арешт майна проводиться для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, відповідати за заявленими вимогами про скасування обтяження у вигляді арешту майна має саме відповідний територіальний орган Державної податкової служби України, що має фіскальні функції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ГУ ДПС не наділене повноваженням щодо скасування обтяження у вигляді арешту майна підлягають відхиленню, оскільки підставою для припинення обтяження в цьому випадку є відповідне судове рішення, жодні обов`язки на ГУ ДПС не покладено.

Такі висновки цілком узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, неодноразово наведеною в судових рішеннях, зокрема, у постановах від 19 березня 2025 року у справі № 676/1280/24, від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц, від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20, в яких аналогічні вимоги власників майна були заявлені саме до територіальних органів податкової служби.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачка належно прийняла спадщину після смерті матері, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує її права власника, набуте з моменту прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 07 листопада 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк