Провадження № 2/127/6525/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Руденко А.О.,

з участю представника позивача - адвоката Огородника В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у Вінницькому національному технічному університеті, в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із цією заявою і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х річного віку та стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2013 у справі №127/566/13-ц. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. ОСОБА_2 є повнолітньою особою та навчається на 1 курсі за денною формою навчання факультету «Електроенергетики та електромеханіки» Вінницького національного технічного університету» (термін навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року). Син знаходиться на утриманні позивачки, доходу не має та потребує коштів на проїзд, навчання, харчування, одяг, канцелярські приладдя, тощо. Натомість, відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча таку можливість має, оскільки є здоровою, самозайнятою особою та отримує стабільний дохід, тому позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача - адвокат Огородник В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 у розмірі 1/5 частки від його доходів, оскільки має на утриманні неповнолітню доньку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2013 у справі №127/566/13-ц (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записано: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.8).

Повнолітній син сторін ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з позивачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру Вінницької територіальної громади від 18.09.2025 та копією паспорта ОСОБА_2 (а.с. 5, 10).

Відповідно до довідки Вінницького національного технічного університету №1644 від 15.09.2025 ОСОБА_2 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету «Електроенергетики та електромеханіки» Вінницького національного технічного університету. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено: батько ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_6 .

Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини сторін.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

По даній справі встановлено, що ОСОБА_2 є сином відповідача ОСОБА_1 , досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету «Електроенергетики та електромеханіки» Вінницького національного технічного університету», не працює, а тому потребує утримання не лише від матері, але й від батька.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина ОСОБА_2 , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання.

Разом з тим, на думку суду, заявлений розмір аліментів в сумі в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, який зазначила позивачка, є дещо завищеним, оскільки суду не надано доказів, що він має достатню фінансову спроможність сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Крім того, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на обох батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд враховує всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Тому виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів дитини, беручи до уваги її потребу в матеріальній допомозі з боку батька, реальні і розумні потреби щодо належного утримання повнолітнього сина, а також враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина, суд вважає позовні вимоги задоволити частково і стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 19.09.2025 на період навчання ОСОБА_3 у Вінницькому національному технічному університеті, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 184, 191, 198-201 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 141, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 19.09.2025 на період навчання ОСОБА_3 у Вінницькому національному технічному університеті, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 07.11.2025.

Суддя: