Справа № 598/1038/25
провадження № 2/598/528/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"07" листопада 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук М.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Збаражі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , і після його смерті залишилось спадкове майно земельні ділянки площею 1.1097 га та площею 1.2449 га, що розташовані на території Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області. Позивач звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, однак нотаріус відмовив йому, оскільки ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент його смерті.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 27.05.2025 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

07.10.2025 року під час підготовчого розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних та просить встановити факт постійного його проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 07.10.2025 року прийнято до розгляду збільшені позовні вимоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вишнівецької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Від представника позивача адвоката Гудими Л.Р. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельна ділянка, розташована на території Бодаківської сільської ради Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №022313 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.24 га, про що 30 вересня 2004 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0010101, кадастровий номер :01:001:0101.

Після смерті ОСОБА_3 фактично спадщину, прийняв син спадкодавця ОСОБА_2 , шляхом спільної реєстрації на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не оформив свої спадкові права, що підтверджується довідкою, виданою Вишнівецькою селищною радою Кременецького району Тернопільської області від 24.04.2025 року №129.

ОСОБА_2 , який проживав в с.Бодаки, Збаразького району, Тернопільської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка розташована на території Бодаківської сільської ради Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №012078 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1097 площею, про що 30 вересня 2004 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі, кадастровий номер :01:002:0223, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , та земельна ділянка, розташована на території Бодаківської сільської ради Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №022313 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.24 га, про що 30 вересня 2004 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0010101, кадастровий номер :01:001:0101, що фактично успадкована ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №2/2024 та інформації приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті батька.

Із довідки, виданої Бодаківським старостинським округом Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області 02.09.2025 року №155 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав постійно без реєстрації разом із батьком ОСОБА_2 з 2009 року до дня смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку спадкодавця, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу від 22.04.2024 року №5/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом на земельні ділянки площею 1.1097 га та площею 1.2449 га, що розташовані на території Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини та відсутності доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 04.07.2018 року у справі №404/2163/16-ц та від 11.09.2024 року у справі №642/4502/17.

На підставі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного Кодексу України, право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено у п.«Г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За приписами п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно наказу Міністерства юстиції України за №914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Проаналізувавши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення, оскільки позивач з 2009 року постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак позбавлений можливості отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 , право власності, в порядку спадкування, на земельні ділянки, розташовані на території Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, площею 1.1097 га, кадастровий номер :01:002:0223, що належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_2 , та площею 1.2449 га, кадастровий номер :01:001:0101, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті якої успадкована за законом її сином ОСОБА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 76-80, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку, розташовану на території Бодаківської сільської ради Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №022313 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.24 га, про що 30 вересня 2004 року зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №0010101, кадастровий номер :01:001:0101, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої успадкована за законом ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на земельну ділянку, розташовану на території Бодаківської сільської ради Вишнівецької об`єднаної територіальної громади, Кременецького району, Тернопільської області, право на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №012078 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.1097 площею, про що 30 вересня 2004 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі, кадастровий номер :01:002:0223, що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 07 листопада 2025 року.

Суддя : Галина ЩЕРБАТА