Провадження №2/951/304/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

07 листопада 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

з участю секретаря судового засідання Барилко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Козова Тернопільської області справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі за текстом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до Козівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі за текстом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»), правонаступником якого є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1032836, відповідно до умов якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 12 500 грн 00 коп., шляхом перерахування на рахунок, відкритий для обслуговування відповідача, грошових коштів в розмірі 10 000 грн 00 коп., та перерахування на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошових коштів в розмірі 2500 грн 00 коп. з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом позичальником відповідачем ОСОБА_1 . Відповідно до умов вказаного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит упродовж 366 днів, до 22.05.2024 включно, та сплачувати проценти в розмірі 25% в день (9125% річних) за перший день користування кредитом, та 100% річних за всі наступні дні користування ним до дня повернення кредиту. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виникла заборгованість із повернення кредиту в розмірі 14 723 грн 78 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 8930 грн 09 коп., заборгованість за процентами 5793 грн 69 коп. 23.07.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» уклало з ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» договір факторингу № 2307-24, за яким ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 1032836 від 22.05.2023 в загальному розмірі 14 723 грн 78 коп., що складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 8930 грн 09 коп. та заборгованості за процентами в розмірі 5793 грн 69 коп. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором. Тому ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за договором про надання споживчого кредиту № 1032836 від 22.05.2023 в загальному розмірі 14 723 грн 78 коп., що складається з боргу із повернення тіла кредиту в розмірі 8930 грн 09 коп. та боргу зі сплати процентів за користування ним в розмірі 5793 грн 69 коп., судові витрати в сумі 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, яким просив розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, клопотань, заяв не подавав.

На адресу відповідача, яка згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру є його адресою реєстрації, направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, котрі повернулися до суду без їх отримання відповідачем та з поміткою пошти (адресат відсутній за вказаною адресою). Крім того, йому неодноразово направлялись повістки, у яких повідомлялися дати судових засідань.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б), від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18).Відповідач письмового відзиву на позов не надав.

Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі, і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.

За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Отже, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, керуючись положеннями цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, котрі мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, враховуючи при цьому, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22.05.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 1032836. Договір підписано споживачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором A116 22.05.2023 о 14:19:20.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (статі 205, 207 ЦК України). Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20), від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).

З цього суд робить висновок про доведеність того, що відповідачем укладено та підписано договір із позивачем.

На підставі п.1.2 договору встановлено, що на умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач, зокрема, підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була у чіткій та зрозумілій формі надана інформація стосовно укладення договору, він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».

Пунктом 1.3 договору встановлена сума кредиту 12 500 грн 00 коп. Строк кредиту 366 днів, з кінцевим терміном повернення 22.05.2024 (включно) (п.1.4 договору).

Згідно з п. 1.5 договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту, - 100% річних. Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 330,07% річних (п.1.7 договору).

Договором передбачено, що нарахування процентів здійснюється в межах строку, визначеного п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом (п. 3.1). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (п. 3.2 договору).

Пунктом 4.4 договору встановлений обов`язок споживача у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 2646_36 від 29.07.2024 відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019 з ТОВ «Слон Кредит» було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта на суму 10 000,00 грн. 22.05.2023 о 14:40:18, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки: НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 241060173.

23.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №2307-24, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло право вимоги в тому числі за кредитним договором № 1032836 від 22.05.2023.

Згідно з витягом з Додатку до Договору факторингу № 2307-24 від 23.07.2024, сформованим станом на 30.05.2025, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1032836 від 22.05.2023 у розмірі 14 723 грн 78 коп., з яких 8930 грн 09 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту, 5793 грн 69 коп. - сума заборгованості за процентами. В підтвердження оплати за договором факторингу від 23.07.2024 в матеріалах справи наявна платіжна інструкція № 9082 від 30.07.2024, згідно з якою ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сплачено 259 407 грн 02 коп.

31.07.2024 позивач направив відповідачу досудову вимогу № -АВ про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором № 1032836 від 22.05.2023 у розмірі 14 723 грн 78 коп. із зазначенням інформації про порядок її погашення.

Отже, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо погашення наявної в нього заборгованості станом на 23.07.2024 в розмірі 14 723 грн 78 коп., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

З положень ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості в загальному розмірі 14 723 грн 78 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача про стягнення загальної кредитної заборгованості в розмірі 14 723 грн 78 коп. обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним. Відповідачем кредитна заборгованість належними та допустимим доказами не спростована, а також ним не надано суду контррозрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Позивачем при поданні позову понесено судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422 грн 40 коп., а також сплачено витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представник позивача надав до суду копію договору про надання правової допомоги від №42649746 від 01.01.2025, укладеного між адвокатом Лівак І.М. та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка М.Е.; копію додаткової угоди № 1016497 від 30.05.2025 до договору надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2025; акт 1032836 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025 на суму 6000 грн 00 коп.; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 30.05.2025 за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, з якого вбачається, що у даній справі були надані такі послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (2250 грн 00 коп.), складення позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (3000 грн 00 коп.), формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (750 грн 00 коп.).

Клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило. Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати за оплату наданої йому правничої допомоги в сумі 6000 грн 00 коп. Крім того, позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України такий також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 13, 76-78, 81, 137, 141, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 14 723 грн 78 коп. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять три грн 78 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) та 6000 грн 00 коп. (шість тисяч гривень 00 коп.) витрат за надання правничої допомоги.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення суду 07.11.2025.

Реквізити учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Р.В. Чапаєв