Справа № 375/1520/25
Провадження № 2/375/796/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Банах-Кокус О.В.,

за участі секретаря судового засідання Потапенко А.В.,

представника відповідача в режимі ВКЗ адвоката Лісовенка Д.І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Лісовенка Д.І. про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Ухвалою суду від 25 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою встановлено строки для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а позивачем - відповіді на відзив.

15 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку для подачі відзиву на позовну заяву.

Клопотання про поновлення строку подачі відзиву на позовну заяву обґрунтовано наступним.

9 вересня 2025 року до АБ «Ольги Пєнязькової» за правничою допомогою звернулась ОСОБА_1 .

10 вересня 20255 року суд надав доступ адвокату Лісовенко Д.І. до матеріалів справи, останній з ними ознайомився.

Згідно з процесуальним рухом справи, вона розглядається за правилами загального позовного провадження та знаходиться на стадії підготовчого провадження, завданням якого є в т.ч. з`ясування заперечень проти позовних вимог; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина 1 статті 189 ЦПК України).

У зв`язку з тим, що у Відповідача відбулась зміна адвоката, останній в найкоротші терміни, протягом п`яти днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи подає до суду цей відзив, однак встановлений судом в ухвалі від 25.07.2025 п`ятнадцятиденний строк для вчинення цієї процесуальної дії все ж таки пропустив.

Відповідно до частини 1, 4 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З урахуванням зазначеного, просить суд у справі №375/1520/25 поновити Відповідачу строк для подання відзиву, приєднати його до матеріалів справи та взяти його до уваги, оскільки пріоритетним є вирішення справи на засадах змагальності та з`ясування всіх обставин справи, а не дотримання надмірного формалізму.

23 вересня 2025 року до суду від представника позивача, через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якому представник у АТ «Сенс Банк» зазначив, що відзив на позовну заяву має бути залишений без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України, а його доводи не братись до уваги під час розгляду цивільної справи №375/1520/25.

Представник позивача в судове засідання не прибув, 16 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, розгляд справи без участі представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача клопотання про поновлення строку подачі відзиву на позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали цивільної справи, подане клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із частиною 1 статті 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами статті 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з частиною 3 статті 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку, суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка непізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі,я ка звернулася із відповідною заявою (частина 6 статі 127 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На виконання вимог частини 4 статті 127 ЦПК України до клопотання долучено відзив на позовну заяву.

Суд бере до уваги, що клопотання про поновлення відповідачу строку для подання відзиву було подано та зареєстровано у суді 15 вересня 2025 року, тобто після закінчення встановленого судом строку для подання відзиву, і натепер зазначений строк сплив.

Водночас із частини 7 статті 178 ЦПК України вбачається, що 15 днів це мінімальний строк, який може бути встановлений судом для подання відзиву на позов, а отже відповідачу у разі необхідності судом може бути встановлений більш тривалий строк для реалізації відповідного процесуального права, враховуючи, що представник відповідача вступив у справу, коли процесуальний строк для подання відзиву сплив, врахувавши практику ЄСПЛ, суд вважає, що позаяк поновлення цього строку буде сприяти виконанню завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, і однією з основних засад (принципів) якого є змагальність сторін (стаття 2 ЦПК України), для забезпечення права відповідача на користування правничою допомогою (частина 1 статті 15 та пункт 6 частини 1 статті 43 ЦПК України), з метою всебічного, об`єктивного та повного встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне поновити відповідачу пропущений ним строк для подання відзиву на позов, задовольнивши відповідне клопотання представеика відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10, 15, 43, 127, 178, 258-261, 263ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Лісовенка Д.І. про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву -задовольнити.

Поновити відповідачу строк для подачі відзиву та прийняти його, долучивши до матеріалів справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2025 року.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС