РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3408/24

Пров. №2/766/10506/25

13 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області про визнання рішення незаконним, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 року через підсистему Електронний Суд ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області у якому просив:

- визнати незаконним рішення Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області про відмову у розгляді заяви ОСОБА_1 від 21 серпня 2023 року про відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення;

- зобов`язати Херсонську міську військову адміністрацію Херсонського району Херсонської області:

1. Розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 21.08.2023 про відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення у передбачений Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» строк - впродовж 30 днів з часу набрання законної сили позитивним судовим рішенням за цією позовною заявою;

2. За підсумками розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2023 про відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення прийняти рішення по суті порушеного питання;

3. Надати ОСОБА_1 :

- рішення Херсонської міської військової адміністрації про відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення невідкладно після його ухвалення;

- витяг з протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання з розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2023 про відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення з рекомендаціями щодо влаштування індивідуального опалення у вказаній квартирі протягом десяти робочих днів з часу проведення такого засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.03.2023 року відмовлено у відкритті провадження по справі, роз`яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Херсонським окружним адміністративним судом, з врахуванням розпорядження голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, та територіально підсудні справи Херсонського окружного адміністративного суд тимчасово, на період воєнного стану, розглядатимуться Одеським окружним адміністративним судом.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 28.05.2025р. ухвалу суду про відмову у відкритті провадження по справі скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2025 р. відкрито провадження по справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що предметом позову є розгляд його заяви, як співвласника квартири АДРЕСА_1 Херсонською міською військовою адміністрацією Херсонського району Херсонської області від 17.08.2023 про відключення його квартири від системи централізованого опалення. Після відмови Відповідача у розгляді його заяви ще кілька разів (з повторною заявою від 30.11.2023, зі скаргами від 09.01.2024 та від 22.01.2024 - додаток 2) він звертався до Відповідача з належними доводами, прагнучи домогтися її розгляду у встановленому чинним законодавством порядку, але це не призвело до очікуваного результату. Незгода Відповідача з аргументами Позивача та чисельні відмови (листи від 23.08.2023 № Т-5545, від 21.12.2023 № Т-7805 та від 26.01.2024 № Т-112 - додаток 3) у розгляді його заяви унеможливили реалізацію ним його передбаченого абз. 5 п. 14 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (далі Правила № 830), права споживача на відключення від системи централізованого опалення у встановленому Мінрегіоном порядку. Вказує, що органи місцевого самоврядування за п.1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про захист прав споживачів» з метою захисту прав споживачів мають розглядати звернення споживачів. Його звернення від 17.08.2023 р. не було розглянуто відповідно до ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян» з урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Як вбачається з листів Відповідача, вимагаючи від нього наприкінці 2023 та на початку 2024 років звернутись безпосередньо до постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення з заявою на відключення від СЦО за встановленою формою, Відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила № 630), що втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, та Порядком № 169. Однак, Порядок № 169 не передбачає звернення заявника безпосередньо до постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання та встановлення індивідуального джерела опалення з заявою на відключення встановленої форми. Таке звернення було свого часу передбачено п. 2.1 розділу 2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що був затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 та додатком 2 до цього ж пункту вказаного Порядку, але цей наказ втратив чинність з набранням чинності наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169, яким було затверджено новий порядок відключення - Порядок № 169.

16.07.2025 р. через підсистему Електронний Суд надійшов відзив на позов, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити у зв`язку із зверненням Позивача до неналежного відповідача, оскільки Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області тимчасовий державний орган, а начальник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження Херсонської міської ради, її виконавчого комітету та Херсонського міського голови. При цьому, діяльність Херсонської міської ради Херсонського району Херсонської області, як органу місцевого самоврядування, так і її виконавчих органів не припинена, вони здійснюють свою діяльність. Тобто, тимчасово, на період дії режиму воєнного стану, повноваження Херсонської міської ради, її виконавчого комітету здійснює начальник Херсонської міської військової адміністрації, а не безпосередньо Херсонська міська військова адміністрація (тимчасовий державний орган), яка діє в межах повноважень, визначених статтею 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області як тимчасовий державний орган, повноваження котрого передбачені статтею 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (в котрих відсутні відповідні повноваження), а постійно діюча комісія з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води консультативно-дорадчий орган органу місцевого самоврядування, розглядає заяви та приймає рішення, а Департамент міського господарства Херсонської міської ради готує відповідний розпорядчий акт органу місцевого самоврядування, який приймається як рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради. Відповідач по справі, не уповноважений та не має права приймати участь у зазначеному процесі. Тому, жодного спору між тимчасовим державним органом Відповідачем і споживачем послуги з централізованого теплопостачання Позивачем, немає, оскільки Відповідач не має компетенції щодо розгляду таких питань, про що не одноразово зазначалося у відповідях Позивачу.

28.07.2025 Позивачем надана відповідь на відзив, відповідно до якої він наполягає на тому, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі, тому він звернувся до Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області.

07.08.2025 від сторони відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, з якого вбачається, що відповідний виконавчий орган Херсонської міської ради готує проєкт розпорядчого акта по повноваженням котрий підпадає під юрисдикцію виконавчого комітету Херсонської міської ради, який підписує начальник Херсонської міської військової адміністрації, у відповідності до повноважень згідно з вищезазначеними документами. Беручи до уваги предмет спору та усі вищезазначені законодавчі норми, виходить, що після розгляду отриманої від мешканця заяви постійно діюча комісія з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення приймає та надає рекомендації стосовно відповідного рішення, Департамент міського господарства Херсонської міської ради готує відповідний розпорядчий акт, враховуючи рекомендації комісії, та надає на прийняття та підписання начальнику Херсонської міської військової адміністрації.

Підготовче провадження закрите 25.09.2025 р., призначене судове засідання на 06.11.2025 р.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнала в повному обсязі з підстав визначення позивачем неналежного відповідача.

Суд, заслухавши вступні слова сторони позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, заслухавши судові дебати перейшов на стадію ухвалення судового рішення, відклав його проголошення за приписами другого абзацу ч.1 ст. 244 ЦПК України на 13-00 год. 13.11.2025 р.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

17.08.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Херсонської міської військової адміністрації Мрочко М.В. з заявою про відключення його квартири АДРЕСА_1 від мережі централізованого опалення. У зазначеній заяві він просив її розглянути в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» та ухвалити рішення про надання дозволу на відключення його квартири від мереж централізованого опалення. До заяви додані копії акту перевірки технічного стану системи опалення від 27.07.2020 р., складеного КП «Центр», свідоцтва про право власності на квартиру, роздруківка щодо проходження законопроекту № 3142 від 29.08.2013.

23.08.2023 р. за вих.№ Т-5545 заступником начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області Туренку І. надана відповідь з роз`ясненнями щодо порядку відключення та необхідністю звернення до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення, вказано, що повинна містити заява, перелік документів, що додаються. Вказано, що станом на час надання відповіді через воєнний стан роботу Комісії призупинено.

30.11.2023 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, в якій вказав про своє перше звернення, надану йому відповідь та виходячи з інформації про відновлення роботи комісії з 1 грудня просив узяти до розгляду його заяву від 17.08.2023 р. у розгляді якої йому було, на його думку, безпідставно відмовлено.

21.12.2023 р. за вих.№ Т-7805 заступником начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області Туренку І. надана відповідь з роз`ясненнями щодо порядку відключення та необхідністю звернення до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення із зазначенням її місцезнаходження, вказано, що повинна містити заява, перелік документів, що додаються. Додано зразок заяви на відключення.

09.01.2024 р. ОСОБА_1 направив на адресу начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області скаргу на неналежний, на його думку, розгляд звернень від 17.08.2023 та 30.11.2023.

22.01.2024 р. ОСОБА_1 подана скарга на відмову у розгляді заяви про відключення від ЦО до начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області.

26.01.2024 р. за вих.№ Т-7805 заступником начальника Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області Туренку І. надана відповідь з роз`ясненнями щодо порядку відключення та необхідністю звернення до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення із зазначенням її місцезнаходження, вказано, що повинна містити заява, перелік документів, що додаються. Додано зразок заяви на відключення. Роз`яснено право на подання скарги або звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є визнання незаконним рішення Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області про відмову у розгляді заяви, зобов`язання вчинити певні дії, зокрема розглянути заяву ОСОБА_1 по суті про відключення квартири позивача як споживача теплової енергії від централізованого опалення та прийняти рішення за результатами розгляду вказаної заяви.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Водночас процедура відключення власників житлових квартир від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) регулюється Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169 (далі - Порядок № 169), відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Дія цього Порядку поширюється на споживачів, виконавців комунальної послуги з постачання теплової енергії, виконавців комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавців робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, операторів зовнішніх інженерних мереж, органи місцевого самоврядування (пункт 2 Порядку № 169).

Терміни, використані у Порядку № 169, вживаються у значеннях, наведених у законах України, зокрема, «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання».

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 3 частини першої статті 1 Закону України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (абзац двадцятий статті 1 Закону України «Про теплопостачання»).

Захист прав споживачів теплової енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів», іншими нормативно-правовими актами (абзац восьмий частини першої статті 24 Закону України «Про теплопостачання»).

Системне тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку, що відмовитись від послуг з централізованого опалення може лише той споживач послуг, який вже їх отримує.

ОСОБА_1 у позовній заяві посилався на те, що він не може реалізувати своє право на відмову від надання послуги з централізованого опалення, що порушує його право як споживача такої послуги, а відповідач ігнорує його законні звернення про відключення його як споживача від систем централізованого теплопостачання.

Законодавство передбачає припинення надання послуг теплопостачання споживачам з ініціативи надавача такої послуги за договором та з ініціативи самого споживача.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання.

Відокремлення (відключення) від ЦО (мережа (система) централізованого опалення (теплопостачання)) та ГВП (система (мережа) постачання гарячої води) за змістом положень Порядку № 169 є формою припинення надання такої житлово-комунальної послуги саме з ініціативи споживача.

Для відокремлення (відключення) від ЦО (мережа (система) централізованого опалення (теплопостачання)) та ГВП (система (мережа) постачання гарячої води) власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 269).

Відповідно до абзацу третього пункту 13 розділу ІІІ Порядку № 269 після підписання акта про відокремлення (відключення) квартири / нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Відповідно нерозгляд заяви про відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води або відмова органу місцевого самоврядування у такому відокремленні (відключенні) тягнуть за собою продовження надання оплатної комунальної послуги споживачу, яку він не бажає отримувати та має намір відмовитися від послуги.

Частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не визначає виключного кола осіб, дії / бездіяльність яких спричинили порушення прав споживача, зокрема пов`язаних з неможливістю відмовитися повністю або частково (зокрема в частині продовження надання послуги централізованого опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках) від отримання певної житлово-комунальної послуги.

Отже, предмет позову ОСОБА_1 у цій справі стосується усунення перешкод йому як споживачеві житлово-комунальних послуг для відмови від їх надання повністю або частково шляхом відокремлення (відключення) його квартири від централізованого опалення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з питання відключення від мереж централізованого опалення звертався саме до начальника Херсонської міської військової адміністрації, тому доводи щодо неналежного відповідача у цій справі зі сторони відповідача є необґрунтованими.

В даному випадку визначальним для вирішення за суттю справи є питання належного органу для розгляду заяви за суттю.

Статтею 24 Закону України від 02.06.2005 року № 2633-IV «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії має право, зокрема, на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі по тексту Закон № 2189-VIII) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно до частини 1 статті 2 Закону № 2189-VIII визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Абзацом першим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII передбачено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж (систем), не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 року затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила).

Пунктом 14 Правил визначено, що відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) здійснюється за рішенням співвласників багатоквартирного будинку у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку визначається система подальшого забезпечення такого будинку теплопостачанням з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Рішення співвласників багатоквартирного будинку приймається відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

У багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менш як половина квартир та нежитлових приміщень була відокремлена (відключена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право в установленому Мінрегіоном порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 4 Закону № 2189-VIII наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2019 року за № 982/33953, було затверджено Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води ( далі Порядок № 169).

Пунктом 1 Розділу І Порядку передбачено, що він визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Орган місцевого самоврядування розглядає звернення про відключення від ЦО та/або ГВП у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП.

Засідання Комісії відбуваються не рідше ніж один раз на місяць.

Рішення Комісії оформлюється протоколом протягом п`яти робочих днів із дня проведення засідання Комісії та має рекомендаційний характер.

Рішення Комісії оприлюднюються на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку №169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Згідно з пунктом 2 Розділу III Порядку № 169 інформація про перелік багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, розміщується на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, виконавців відповідних комунальних послуг.

Пунктами 3, 4, 5 Розділу III Порядку № 169 визначено, що для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника.

Пунктом 6 Розділу III Порядку № 169 передбачено, що комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Предметом спірних правовідносин в справі є розгляд заяви позивача про відключення квартири від ЦО та ГВП.

Як вже зазначалось, нормами Закону № 2189-VIII, Правил та Порядку № 169 чітко визначено алгоритм дій щодо порядку розгляду заяв про відключення від мереж централізованого опалення та умови, за яких таке відключення можливе.

Позивач звернувся до начальника Херсонської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, оскільки вважає, що єдиною особою, до компетенції якої віднесено прийняття та розгляд по суті звернень про відключення споживачів від ЦО, є орган місцевого самоврядування, яким у спірному випадку є виключно Херсонська міська рада, чиї повноваження під час воєнного стану згідно п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» здійснює начальник військової адміністрації населеного пункту, у спірному випадку міста Херсона.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Конституція України передбачає розділом XI «МІСЦЕВЕ САМОВРЯДУВАННЯ», котрим визначається поняття, розподіл тощо щодо місцевого самоврядування.

Так, статтею 140 Конституції України, визначається, що Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Стаття 144 Конституції України регламентує, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Абзацом 11 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Частиною першою статті 11 «Виконавчі органи» Закону визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Тобто, відповідно до частин першої статей 10 та 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради та її виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Жодних рішень про припинення, реорганізацію або ліквідацію Херсонської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів Херсонської міської ради ухвалено не було. Зазначені юридичні особи органи місцевого самоврядування працюють.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 № 2706-ІХ «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Бериславському, Генічеському, Каховському, Скадовському, Херсонському районах Херсонської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (набрання чинності відбулося 08.11.2022), у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до його компетенції Закону України «Про правовий режим воєнного стану», здійснює повноваження Херсонської міської ради, її виконавчого комітету та Херсонського міського голови.

Херсонська міська військова адміністрація не є органом місцевого самоврядування, а є тимчасовим державним органом.

Стаття 19 Конституції України регламентує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом позову є належний розгляд по суті заяви Позивача про відключення від системи централізованого опалення, що регламентований Порядком відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169 (далі Порядок № 169).

Відповідно до абз. 1 та 2 пункту 4 розділу І загальних положень Порядку № 169 «Орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку.».

Так, виконавчим комітетом Херсонської міської ради затверджений склад та положення постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі Комісія).

Положення про Комісію та порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженні розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 26.01.2024 № 49р, а склад Комісії, у новій редакції, затверджений розпорядчим актом від 14.08.2025 № 707р.

Дані розпорядчі акти, враховуючи положення статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», підпункту 1 пункту «а» частини першої статті Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та постанови Верховної Ради України від 03.11.2022 №2706-ІХ прийнятті як розпорядчі акти органу місцевого самоврядування виконавчого комітету Херсонської міської ради, підписантом котрих є уповноважена, згідно із згаданими законодавчими актами, начальник Херсонської міської військової адміністрації. Дані акти опубліковані на офіційному сайті Херсонської міської ради та її виконавчих органів.

Як вбачається з положення про Комісію, Комісія створена з метою реалізації права мешканців житлових будинків на відмову від отримання послуг централізованого опалення, влаштування автономного теплопостачання житлового будинку та індивідуального теплопостачання окремих приміщень. Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування. Обов`язки Комісії визначені розділом 2 даного Положення, у котрому зазначено, що комісія розглядає письмові заяви власників, приймає відповідне рішення, а департамент міського господарства Херсонської міської ради (виконавчий орган Херсонської міської ради, окрема юридична особа) готує проєкт відповідного розпорядчого акта органу місцевого самоврядування.

Тобто, не Херсонська міська військова державна адміністрація як тимчасовий державний орган, повноваження котрого передбачені статтею 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та не безпосередньо начальник Херсонської військової адміністрації, а саме Комісія консультативно-дорадчий орган органу місцевого самоврядування, розглядає заяви та приймає рішення, а Департамент міського господарства Херсонської міської ради готує відповідний розпорядчий акт органу місцевого самоврядування, який приймається як рішення виконавчого комітетом Херсонської міської ради. Відповідач по справі, не уповноважений та не має права приймати участь у зазначеному процесі.

Тобто, Херсонська міська військова адміністрації не має компетенції щодо розгляду заяв про відключення від мережі централізованого опалення, тому відповідачем не приймалося жодне рішення щодо відмови у розгляді заяви позивача, а надано роз`яснення щодо порядку розгляду його заяви компетентним органом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з положеннями статті 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

При цьому пропозицією (зауваженням) є звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - це письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про звернення громадян» до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина перша статті 5 Закону України «Про звернення громадян».

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги (частина сьома статті 5 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до частин першої та третьої статті 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Отже, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Слід зазначити, що невиконання вимог ч.2 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» не порушило прав позивача, оскільки він до теперішнього часу мав та має можливість реалізувати своє право на відмову від надання послуги з централізованого опалення, звернувшись з відповідною заявою до постійно діючої комісії з розгляду питань щодо відключення користувачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вимоги, заявлені позивачем стосуються розгляду за суттю питання щодо відключення від мережі централізованого опалення, в той час як відповідач не є компетентним органом для розгляду такого звернення, тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Судові витрати у відповідача відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору.

Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складено з урахуванням приписів другого абзаца частини першої ст. 244, ч.1 ст. 259, ст. 268 ЦПК України 13.11.2025р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-13, 81, 244, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області (код юридичної особи 44732846, місцезнаходження: м.Херсон, пр.Незалежності, 37) про визнання рішення незаконним, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи мають право ознайомитися із технічним записом судового засідання, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня проголошення рішення у справі подати до суду письмові зауваження щодо неповноти або неправильності їх запису.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус