ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8481/24 Провадження 2/636/903/25
05.11.2025
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Буніна Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Бруславської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїв цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Чугуївська міська рада Харківської області про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,
Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Лихачов Р.Б., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт (одиницю) нерухомого майна, належну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право спільної часткової власності припинити її право спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно плану-довідки виготовленого ФОП ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються земельною ділянкою площею 0,0562 га.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що на підставі договорів дарування частки житлового будинку від 10.09.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В., їм належить по 1/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Сторони не можуть дійти згоди щодо фактичного розподілу спірного будинку, тому позивачі вважають за необхідне виділити частки спірного будинку в натурі та встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходиться спірний будинок.
Ухвалою суду від 21.10.2024 провадження по справі відкрите у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.10.2025 закінчено підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.
Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Лихачов Р.Б., який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його та позивачів, вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
На підставі договору дарування від 10 вересня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1128, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить 2/3 частки (частини) житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель по 1/3 частці кожному, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 395393853 від 18.09.2024, на підставі вказаного договору дарування від 10.09.2014 позивачі являються власниками по 1/3 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, вид спільної власності: спільна часткова.
З копії висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна № 1392 від 19 вересня 2024 року вбачається, що частина спірного будинку, яка належить позивачам, складається з таких приміщень: частини в житловому будинку: літ. «А-1» приміщення «2-3» площею 9,0 кв.м. , «2-4» площею 10,3 кв.м., «2 5» площею 22,3 кв. м., «2-6» площею 7,3 кв. м., прибудова літ. «А1» приміщення «2-2» площею 11,5 кв.м., «2-7» площею 6,9 кв.м., прибудова літ. «А3» приміщення «2-8» площею 3,8 кв.м., веранда літ. «а» приміщення «2-1» площею 4,0 кв.м., загальна площа 75,1 кв.м., житлова площа 39,9 кв.м., погріб літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Г1», сарай літ. «Д», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№3».
Відповідно до копії технічного паспорту виготовленого КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації, станом на від 19 вересня 2024 року, загальна площа спірного будинку складає 142,7 кв.м., житлова 78,5 кв.м., підсобна 64,2 кв.м. Інвентаризаційна справа № 1795.
Згідно довідки вих. 19/09/24 виготовленої ФОП ОСОБА_5 , імовірна ціна продажу 2/3 частини житлового будинку загальною площею з відповідною частиною надвірних будівель в фактичному користуванні в житловому будинку літ. «А-1» перебувають приміщення «2-3» площею 9 кв.м., «2-4» площею 10,3 кв.м. «2-5» площею 22,3 кв.м. «2-6» площею 7,3 кв.м., прибудова літ. «А1» приміщення «2-2» площею 11,5 кв.м. «2-7» площею 6,9 кв.м., прибудова літ. «А3» приміщення «2-8» площею 3,8 кв.м., веранда літ. «а» приміщення «2-1» площею 4,0 кв.м. загальна площа 75,1 кв.м. житлова площа 39,9 кв.м. погріб літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Г-1», сарай літ. «Д», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№3», АДРЕСА_1 , станом на 11 вересня 2024 року становить 295700,00 гривень, без ПДВ.
Згідно з ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
Частиною 1 ст. 86 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що перебував у приватній власності її попереднього власника, право власності на земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить до набувача пропорційно до його частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо попередньому власнику у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому розмірі. У разі набуття окремої частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, якщо такий об`єкт розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні попереднього власника на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію, набувач має право вимагати внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію з визначенням його співорендарем (співкористувачем) земельної ділянки, а до внесення змін до відповідного договору зобов`язаний відшкодовувати орендарю (користувачу) частину орендної плати (плати за користування земельною ділянкою) пропорційно до його частки у праві власності на такий об`єкт. Порядок користування декількома орендарями (землекористувачами) орендованою земельною ділянкою (земельною ділянкою, що перебуває у користуванні на праві емфітевзису, суперфіцію) у такому разі визначається договором, укладеним між ними, або за рішенням суду.
На підставі ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 273, 279, 280-282, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Чугуївська міська рада Харківської області про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, задовольнити у повному обсязі.
Виділити в натурі із спільною часткової власності в окремий об`єкт (одиницю) нерухомого майна, належну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з частини в житловому будинку: літ. «А-1» приміщення «2-3» площею 9,0 кв.м. , «2-4» площею 10,3 кв.м., «2 5» площею 22,3 кв. м., «2-6» площею 7,3 кв. м., прибудова літ. «А1» приміщення «2-2» площею 11,5 кв.м., «2-7» площею 6,9 кв.м., прибудова літ. «А3» приміщення «2-8» площею 3,8 кв.м., веранда літ. «а» приміщення «2-1» площею 4,0 кв.м., загальна площа 75,1 кв.м., житлова площа 39,9 кв.м., погріб літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Г1», сарай літ. «Д», хвіртка «№1», ворота «№2», огорожа літ. «№3», з можливістю присвоєння окремої поштової адреси.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , користуються земельною ділянкою площею 0,0562 га, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки № б/н від 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бунін Є.О.