РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Жмеринська державна нотаріальна контора Вінницької області про зняття заборони на нерухоме майно,

УСТАНОВИВ:

У березні 2025 року позивач звернувся з позовом до Жмеринської міської ради в якому просив зняти заборону відчуження об`єктів нерухомого майна 30.01.2008 за № 6491293, реєстратор Жмеринська районна державна нотаріальна контора, на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер: 052105530:01:003:0211, власником якої є ОСОБА_1 , та виключити таку заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Відповідно до рішення суду за позивачем було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

10.01.2006 право власності на домоволодіння було зареєстрований за позивачем, який вирішив задля впорядкування документів звернутись до реєстратора з метою внесення до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок та земельну ділянку.

Під час реєстрації права власності позивачу стало відомо, що 30.01.2008 за № 6491293 реєстратором Жмеринською районною державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 052105530:01:003:0211. Підставою обтяження зазначено лист б/н від 10.05.1983 Вінницька обласна контора банку, об`єкт невизначене майно.

На звернення позивача до Державного нотаріального архіву Вінницької області щодо зняття заборони було надано відповідь, в якій зазначено, що на підставі повідомлення Облконтори Будбанку про видачу суди за № 03006 на ім`я ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 , яке надійшло до Жмеринської державної нотаріальної контори Вінницької області, 10.05.1983 Жмеринською державною нотаріальною конторою за реєстром №3 накладено заборону на відчуження майна, яке належить ОСОБА_1 . Також позивачу було надано повідомлення про видачу йому «ссуди» в сумі 3000 рублів, на строк 10 років.

Позивач вказав, шо дійсно ним була отримана вищевказана «ссуда» на будівництво будинку, проте дані кошти ним були повернуті, але документи, що підтверджують даний факи відсутні. Натомість даний факт підтверджується відомостями ПАТ «АКК Промислово інвестиційний банк» та довідкою Жмеринської державної виконавчої служби.

Оскільки наявна заборона перешкоджає позивачу у розпорядженні і користуванні належним йому майном, а іншим шляхом вказане питання вирішити неможливо, тому позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.

03.04.2025 ухвалою суду у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 24.06.2025.

24.06.2025 підготовче провадження закрито. Справа призначена до розгляду по суті на 03.11.2025.

03.11.2025 позивач ОСОБА_1 подану позовну заяву підтримав з підстав, викладених в позові та просив задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Г. Козаков 17.06.2025 надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у відсутність представника, вирішення даної справи залишив на розсуд суду у відповідності до ЦПК України.

Представник третьої особи Жмеринської державної нотаріальної контори, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Суд на підстав ч. 3 ст.211, ч.1 ст. 223 ЦПК України, розглянув справу у відсутність представника відповідача та третьої особи.

ФАКТИТЧНІ ОБСТВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.11.2005 за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 . Рішення суду вступило в законну силу 21.11.2005 (а.с.5-6).

10.01.2006 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 , що стверджується копіями реєстраційного посвідчення та копією технічного паспорта на житловий будинок (а.с.8-14).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, 30.01.2008 за № 6491293 реєстратором Жмеринською районною державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона на земельну ділянку, площею 0,15 га, кадастровий номер 052105530:01:003:0211. Підставою обтяження зазначено лист б/н від 10.05.1983 Вінницька обласна контора банку, об`єкт невизначене майно (а.с.15).

Згідно копії виписки з рішення Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, вулиця Радгоспна, 11 перейменовано на Паркова та присвоєно порядковий номер будинку 15 (а.с.16).

Як вбачається з копії довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 13.11.2024 № 2340/01-14, на підставі повідомлення Облконтори Будбанку про видачу суди за № 03006 на ім`я ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 , яке надійшло до Жмеринської державної нотаріальної контори Вінницької області, 10.05.1983 Жмеринською державною нотаріальною конторою за реєстром №3 накладено заборону на відчуження на майно, яке належить ОСОБА_1 . Відмітки про зняття заборони по фонду Жмеринської міської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с.17). Також позивачу було надано повідомлення про видачу йому суди в сумі 3000 рублів, на строк 10 років (а.с.18-18 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва на забудову індивідуального будинку в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 відведено земельну ділянку площею 0,15 га під забудову на підставі рішення виконкому Браїлівської селищної ради (а.с. 19- 19 зворот), що також стверджується відповідними довідками та випискою з рішення Жмеринської районної ради №59 від 23.02.83 (а.с.20-22).

Згідно довідки ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний бак» ліквідаційна комісія від 17.12.2024, станом на поточну дату кредитна заборгованість за ОСОБА_1 в «Промінвестбанк», який створений 26.08.1992 за рішенням зборів акціонерів Промінвестбанку України, не обліковується (а.с.23,23 зворот).

Відповідно до довідки Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області від 27.03.202 № 15438, виконавчі документи про стягнення штрафів, аліментів, боргів та інших видів стягнення з ОСОБА_1 у відділі відсутні (а.с.24).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування.

МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлений сторонами вимог та наданих ними доказів.

Так, визначення терміну обтяження закріплено п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з яким обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину.

Безпосередньо порядок зняття заборон відчуження нерухомого майна регламентований пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595.

Відповідно до п. 9 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна.

Згідно з п. 9 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

У п. 4. 1 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України закріплено, що нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також рухомого майна. Нотаріус, який знімає заборону, накладену іншим нотаріусом, направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про її зняття.

Згідно положень п.п.5.1 п.5 гл.15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем у справі стороною позивача зазначено Жмеринську міську раду Вінницької області.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Фактично відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється саме до нього. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Вимоги до змісту позовної заяви закріплені ст. 175 ЦПК України, із положень якої слідує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є обов`язком позивача.

При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Відповідно до ч. 6 ст. 31-2 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріус у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно зі вчиненням такої нотаріальної дії, самостійно формує та реєструє заяву про державну реєстрацію прав та проводить державну реєстрацію прав у порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, відповідно до чинного законодавства України процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) відноситься до нотаріальних дій, які вчиняються саме нотаріусами, а не посадовими особами органів місцевого самоврядування. Нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) у тому числі на підставі рішення суду.

При цьому, державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Нотаріус у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, що має наслідком набуття, зміну чи припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно одночасно зі вчиненням такої нотаріальної дії, самостійно формує та реєструє заяву про державну реєстрацію прав та проводить державну реєстрацію прав у порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як було зазначено вище, якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони (п. 5.1 Глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 в справі №523/9076/16-ц вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, оскільки предметом позову є, в першу чергу, скасування обтяження майна у вигляді заборони з метою розпорядження та користування належним позивачу майном, суд доходить висновку, що позивачем пред`явлено вимоги до неналежного відповідача, а тому такі вимоги є безпідставними, законодавчо необґрунтованими, з огляду на те, що, особою, уповноваженою на зняття заборони є саме нотаріус, а не Жмеринська міська рада, оскільки позовні вимоги позивача за обраного ним способу захисту спрямовані саме на скасування заборони.

Таким чином, судом встановлено що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права, оскільки не доведення порушення відповідачем права позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній);

Відповідач Жмеринська міська рада Вінницької області (місцезнаходження: Вінницька область, Жмеринський район, м. Жмеринка, вул. Центральна, буд. 4, );

Третя особа Жмеринська державна нотаріальна контора Вінницької області (місцезнаходження: Вінницька область, Жмеринський район, м. Жмеринка, вул. Соборна, буд. 11, ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 11.11.2025