Справа № 632/1375/25
провадження № 2/632/719/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 листопада 2025 р. м. Златопіль
Златопілький міськрайонний суд Харківської області в складі: судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Златополі Лозівського району Харківської області в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
05 серпня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2011 року з ОСОБА_3 на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до повноліття дитини. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального забезпечення сина, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Крім того, в неї змінився її матеріальний і сімейний стан і наразі вона має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2011 року по цивільній справі № 2-534/2011 рік та стягувати з відповідача на її користь на утримання спільного з відповідачем сина аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав.
Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07.12 2010 року (а.с.7). Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2011 року з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2011 року і до повноліття дитини (а.с.6). Сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, оскільки матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 погіршився, бо в неї на утриманні з`явилися ще двоє неповнолітніх дітей (а.с.11-12). Грошові кошти дуже сильно знецінилися, а витрати на сина лише зростають і вже не забезпечують достатнього та необхідного рівня для його гармонійного розвитку. Зараз Вадим навчається на денному відділенні Харківського політехнічного фахового коледжу на 1 курсі (а.с.13).

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років станом на день розгляду справи становить 3 196 грн., тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину має складати 1598,00 грн. (50%),тоді, як на сьогодні відповідачем сплачуються аліменти на дитину всього 500,00 грн., що значно менше від мінімальної суми аліментів.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги що відбулися зміни у законодавстві, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сума у 500,00 грн. на місяць, дуже швидко знецінилася та не покриває витрат на спільного сина і є зовсім недостатньою для його утримання. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України , з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Разом із цим, відповідно до положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України,витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: (1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); (2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); (3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; (4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивачки разом з позовом надано: договір про надання правничої допомоги від 05.08.2025 року та квитанцію про оплату адвокатських послуг за складання позовної заяви в сумі 1000,00 грн. (а.с.17-18).

Суд зазначає, що за приписами статті 137 ЦПК України, статтей 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судовими витратами на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації, є: гонорар адвоката за представництво в суді; послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; витрати на збір доказів; вартість послуг помічника адвоката; витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання (постанова ВП ВС від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21); інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором.

За правовим висновком ВП ВС, що викладений у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v.Ukraine), заява № 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст. 137 ЦПК, вважає суму у 1000,00 грн. доцільною та співмірною із складністю справи та часом витраченим прваником, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 4,12, 13, 81, 89, 141, 247, 258-265, 274-279, 280-285, 354 ЦПК України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до відповідного віку дитини, починаючи з 01.03.2011 року, на 1/4 частку всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист (його дублікат) у справі № 2-534/2011, виданий за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до відповідного віку дитини, починаючи з 01.03.2011 року - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 1000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Позивач може оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 11.11.2025 року.

Суддя: С. В. Библів