Провадження № 2/127/3485/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

за участі представника позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідача/позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя, визнання спільною сумісною власністю земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 через свого представника адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.07.2006 сторони уклали шлюб. За період перебування у зареєстрованому шлюбі, 16.07.2019 ОСОБА_6 взяв у борг у ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 9000,00 доларів США, на придбання транспортного засобу в інтересах сім`ї. Також за період перебування у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 за спільно нажиті грошові кошти, зокрема за кошти взяті в борг у ОСОБА_6 , придбано наступне рухоме майно: автомобіль легковий Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , автомобіль легковий Citroen C4, 2021 року випуску, який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 . Зі сторони відповідача існують перешкоди в користуванні спільним рухомим майном, зокрема автомобілем Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, що підтверджено тим що 08.08.2022 відповідачкою даний автомобіль переоформлений на нового власника, тому є необхідність у поділі спільного майна подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_6 1/2 частки автомобіля Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску, визнання за ОСОБА_6 право особистої приватної власності на автомобіль Citroen C4, 2021 року випуску. Також є необхідність визнати спільним борг колишнього подружжя, зобов`язання за борговою розпискою перед ОСОБА_6 від 16.07.2019. Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу вартість автомобіля Scoda Kodiaq, 2019 року випуску станом на 23.09.2022 становить 1 129 061,00 грн, вартість автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску станом на 23.09.2022 становить 895 035,00 грн.

З огляду на викладене з врахування уточненої позовної заяви позивач просить визнати у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_6 і ОСОБА_6 , за ОСОБА_6 право приватної особистої власності на автомобіль Citroen C4, 2021 року випуску. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску, грошову суму в розмірі 447 517,50 грн. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості між 1/2 частки автомобіля Scoda Kodiaq, 2019 року випуску та 1/2 частки автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску у розмірі 564 530,50 грн. Визнати спільним сумісним зобов`язанням колишнього подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_6 зобов`язання за борговою розпискою від 16.07.2019 року. Визнати за ОСОБА_6 1/2 частину зобов`язань за борговою розпискою, що становить 4500,00 доларів США, що еквівалентно станом на 24.10.2022 164520,00 грн. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 та судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду від 29.11.2022 позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя залишено без руху.

На виконання вимог вказаної ухвали суду 14.12.2022 в межах строку встановленого судом, представником позивача подано до суду заяву, якою недоліки усунуто.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

06.07.2023 представник відповідача адвокат Білошкурський О.В. подав відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає що відповідач по справі відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ». ОСОБА_8 заперечує щодо щодо заявлених позовних вимог з підстав необґрунтованості та недоведеності з огляду на наступне. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 між сторонами розірвано шлюб. За час спільного перебування у шлюбі за спільні кошти було набуто майно, яке є об`єктом спільної сумісної вартості подружжя, а саме: - транспортні засоби Citroen C4, 2021 року випуску, Scoda Kodiaq, 2019 року випуску. Відповідач не погоджується із визначеною вартістю майна на наведеній у наданих позивачем звітах про оцінку транспортних засобів, у зв`язку з чим подано клопотання про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Відповідач не погоджується з вимогою щодо визнання спільним сумісним зобов`язанням подружжя боргу згідно розписки від 16.07.2019, де позичальником за борговою розпискою є позивач. Станом на 16.07.2019 відповідач жодних розписок не надавала, договорів позики не укладала, про отримання позивачем в борг кошів їй взагалі не було відомо. При цьому своєї згоди на позику таких грошових коштів не давала. Транспортні засоби були придбані та накопичені за запозичені кошти і інших осіб. Крім того в розписці від 16.09.2019 зазначено, що грошові кошти нібито отримуються на придбання транспортного засобу, коли транспортний засіб Citroen C4, 2021 року випуску, придбаний лише в жовтні 2021 року. Сторонами розписки були позивач та його рідний брат, що вказує на можливу попередньою домовленість щодо покладення на позивача неіснуючих зобов`язань і відповідно стягнення неіснуючих зобов`язань з відповідача як подружжя. Відсутність у розписці згоди відповідача на одержання позики в інтересах сім`ї та невизнання нею обставин укладення договору позики вказують на те, що розписка про одержання 9000,00 доларів США, не може бути належним і достовірним доказом. Також відповідач заперечує розмір витрат на правову допомогу понесений позивачем, оскільки відсутні належні докази про надання правничої допомоги. З огляду на вищевикладене відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог, та стягнути з позивача на її корить понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Також 06.07.2023 представник відповідача адвокат Білошкурський О.В. подав зустрічну позовну заяву про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що позивач за зустрічним позовом протягом тривалого часу для потреб і в інтересах сім`ї отримувала від її матері ОСОБА_4 грошові кошти в ти розмірах, які на той час сім`я потребувала. Про витрачання коштів на придбання майна для потреб сім`ї було відповідачу достеменно відомо. Грошові кошти витрачалися на придбання квартири, облаштування квартири, придбання побутової техніки та інше. Витрачання грошових коштів було відомо відповідачу за зустрічним позовом і відбувалося з його відома. 07 липня 2015 року позивач за зустрічним позовом отримала у ОСОБА_4 в борг для забезпечення фінансових потреб дітей та сім`ї грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 66 600,00 грн, з визначенням строку їх повернення за першою вимогою; 19 травня 2020 року позивач за зустрічним позовом отримала у ОСОБА_4 для забезпечення фінансових потреб дітей та сім`ї грошові кошти в розмірі 4000,00 доларів США, що еквівалентно 106000,00 грн, зі строком їх повернення за першою вимогою та 29 жовтня 2021 року позивач за зустрічним позовом отримала у ОСОБА_4 в борг для забезпечення фінансових потреб сім`ї грошові кошти в розмірі 2500,00 доларів США, що еквівалентно 66000,00 грн зі строком повернення за першою вимогою. Вказані кошти позивач позичала за усною згодою та за вимогою свого чоловіка ОСОБА_6 . Оскільки вказані договори позики у формі розписок були укладені та витрачені в інтересах сім`ї, тому боргове зобов`язання повинно бути визнане спільним боргом подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . З огляду на викладене ОСОБА_8 просить зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя об`єднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя. Визнати спільним сумісним борговим зобов`язанням ОСОБА_8 і ОСОБА_6 кошти в сумі 15000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05 січня 2022 року складає 566 835,00 грн, взяті ОСОБА_2 в борг у ОСОБА_4 згідно розписок від 07.07.2015, від 11.10.2017, від 19.05.2020, від 29.10.2021. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 22500,00 грн.

Крім того, представник ОСОБА_8 адвокат Білошкурський О.В. подав клопотання про залучення до справи третьої особи ОСОБА_4 .

08.02.2023 представник ОСОБА_6 адвокат Покоєвич А.О. подав клопотання про проведення судової автомобільно-товарознавчої експертизи.

08.02.2023 представник ОСОБА_6 адвокат Покоєвич А.О. подав відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого вважає зустрічну позовну заяву необґрунтованою та незаконною, з огляду на наступне: ОСОБА_6 не був повідомлений про отримання ОСОБА_6 грошових коштів від її матері ОСОБА_4 , про розписки вперше дізнався зі зустрічної позовної заяви. Для можливості ознайомлення з даними розписками, оскільки є сумніви щодо їх реальності, є необхідність у витребуванні оригіналів розписок. Жодної згоди ОСОБА_6 на укладання позики ОСОБА_6 не надавав. Позивач не надає жодних належних доказів щодо витрат, які вона несла в результаті отримання грошових коштів від ОСОБА_4 . Всі обставини, викладені у позовній заяві, ґрунтуються на припущеннях і не підкріплені жодними доказами. У зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з огляду на відсутність належних доказів. З огляду на вищевикладене представник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та стягнути на корить ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду від 02.03.2023 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя та первісний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду від 02.03.2023 залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору за зустрічним позовом ОСОБА_4 .

24.04.2023 третя особа ОСОБА_4 подала письмові пояснення. У поясненнях заначила, що первісний позов задоволенню не підлягає, натомість зустрічний підтримує та просить його задовольнити. Її дочка ОСОБА_8 зверталась до неї з прохання позичити їм кошти на потреби сім`ї на загальну суму 15500,00 доларів США. Обговорення питань матеріального характеру завжди відбувалось у присутності дочки та її чоловіка, тому йому завжди було відомо про те, що ОСОБА_4 позичала їм кошти і в яких сумах.

Ухвалою Вінницького міського суду від 18.07.2023 призначено автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

15.08.2023 надійшов висновок експерта від 15.08.2023 №СЕ-19/102-23/14358-АВ.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2023 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 витребувано наступні докази по справі: у ОСОБА_4 оригінали розписок, зокрема: оригінал розписки від 07.07.2015; оригінал розписки від 11.10.2017; оригінал розписки від 19.05.2020; оригінал розписки від 29.10.2021, за якими ОСОБА_6 отримувала кошти від ОСОБА_4 та які є предметом зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання боргу за борговими розписками спільним боргом подружжя по справі № 127/26921/22; належним чином завірену копію свого паспорту та РНОКПП, належним чином завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_9 та його РНОКПП, належним чином завірені копії купівлі - продажу рухомого або нерухомого майна, яке було набуто/відчужено за період з 01.01.1998 по 01.02.2023; у Головного управління ДПС у Вінницькій області відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у період з 01.01.1998 по 01.02.2023.

26.02.2024 представник ОСОБА_8 - адвокат Жовмір Ігор Іванович подав заяву про збільшення обсягу позовних вимог за зустрічним позовом, з якої вбачається, що під час спільного проживання у м. Сєвєродонецьку, Луганської області за спільні кошти 29.08.2018 набуто земельну ділянку площею 0,1 га. Спільне майно було придбано сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі, тобто набуте за спільні кошти, тому це майно є їх спільною сумісною власністю та підлягає розподілу. Окрім цього, відповідач 17 березня 2021 року уклав з ОСОБА_5 боргову розписку та передав у якості займу останньому 2000,00 доларів США під 10 % річних із строком повернення до 31.12.2021, що еквівалентно 52800,00 грн.

Аналогічну боргову розписку відповідач уклав з ОСОБА_5 18 березня 2021 року та передав у якості займу останньому 3000,00 грн доларів США під 10 % річних із строком повернення до 31.12.2021, що еквівалентно 79200,00 грн. Вказані кошти Відповідач позичав за усною згодою Позивача. Оскільки вказані договори позики у формі розписок були укладені в інтересах сім`ї, тому боргове зобов`язання повинно бути визнано спільними коштами подружжя. Таким чином ОСОБА_3 просив визнати спільною сумісною власністю земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер :06:035:0114 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва з розташованим на ній гаражем з реєстраційним номером НОМЕР_1 у м. Сєвєродонецьку та визнати спільними сумісними боргові зобов`язання ОСОБА_5 перед ОСОБА_8 та ОСОБА_6 кошти в сумі 5000,00 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 05.01.2022 складає 132000,00 грн, взяті ОСОБА_5 в борг у ОСОБА_6 згідно боргових розписок від 17.03.2021 та від 18.03.2021. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024 заяву представника відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову адвоката Жовміра Ігоря Івановича про збільшення обсягу позовних вимог за зустрічним позовом залишено без руху.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024 витребувано у Головного управління державної податкової служби у Луганській області інформацію про суми та джерела доходів, виплачених ОСОБА_6 за період з 01.01.2017 по 01.08.2023.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 (протокольно, без винесення окремого процесуального документа) прийнято до розгляду заяву представника відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову адвоката Жовміра Ігоря Івановича про збільшення обсягу позовних вимог за зустрічним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 витребувано у Головного управління державної податкової служби у Луганській області інформацію про суми та джерела доходів, виплачених ОСОБА_6 за період з 01.01.2007 по 01.08.2023.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.08.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2025 залучено до участі справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 .

31.03.2025 третя особа ОСОБА_5 подав пояснення щодо зустрічного позову ОСОБА_6 . У своїх поясненнях зазначив що дійсно позичав кошти під розписку у розмірі 5000 доларів США, однак кошти по суті були ОСОБА_6 , брата позивача по первісному позову, проте він особисто не міг їх передати у зв`язку із фізичною відсутністю у м. Сєвєродонецьк, а тому їх передав ОСОБА_10 , оскільки по факту цими коштами за усним дорученням ОСОБА_10 розпоряджався саме ОСОБА_10 . 15.07.2021 ОСОБА_5 віддав ОСОБА_6 кошти в сумі 3000,00 доларів США в якості займу за розпискою від 17.03.2021.

Крім того, ОСОБА_10 повідомив, що раніше написані розписки він знайти так і не зміг, оскільки вони дивним чином кудись поділись, хоча з його слів він клав їх у папку з документами, що зберіглась у нього вдома. Враховуючи таку ситуацію, ОСОБА_10 написав ОСОБА_5 розписку про повернення ним коштів в сумі 3000 доларів США. 19.10.2021 ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 доларів США в якості повернення займу за розпискою від 18.03.2021. В ході розмови ОСОБА_10 повідомив, що так і не зміг знайти мої розсипки, які дивним чином зникли, хоча з його слів він перевернув весь будинок щоб їх знайти. На підтвердження виконання ОСОБА_5 зобов`язань, ОСОБА_10 написав розписку про повернення ним коштів в сумі 2000 доларів США.

Дуже важливим є те, що про факт займу ОСОБА_11 знала і знала вона також і про повернення ОСОБА_5 коштів. Як з`ясувалось згодом, саме у ОСОБА_12 дивним чином опинились дані розписки, по яким боргові зобов`язання були виконані ще у 2021 році, і вона не могла про це не знати. По факту ОСОБА_11 незаконно, таємно викрала розписки у свого чоловіка ОСОБА_10 і зараз з корисливих мотивів намагається за рахунок ОСОБА_5 задовольнити свої матеріальні потреби. Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 є незаконними та безпідставними, у зв`язку із чим просить відмовити їй у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.05.2025 задоволено клопотання третьої особи ОСОБА_5 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

23.06.2025 ОСОБА_6 подав до суду додаткові пояснення.

27.08.2025 ОСОБА_8 подала до суду додаткові пояснення.

15.09.2025 ОСОБА_8 подала до суду додаткові пояснення.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом адвокат Чернілевська Р.В. підтримала вимоги первісного позову, а в задоволенні зустрічного просила відмовити.

Відповідач/позивач ОСОБА_8 та її представник адвокат Жовмір І.І. просили задовольнити вимоги зустрічного позову, а в задоволенні первісного позову просили відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 підтримала позицію ОСОБА_8 .

Третя особа ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зустрвчного позову, пославшись на свої письмові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, 15.07.2006 ОСОБА_6 і ОСОБА_13 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції за актовим записом №360 (том 1, а.с. 19).

У шлюбі народились діти ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , і ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно копії розписки від 16.07.2019 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_6 9000 доларів США для придбання транспортного засобу в інтересах сім`ї (легковий автомобіль) строком на три роки до 16.07.2022. Грошові кошти отримані ОСОБА_6 в повному обсязі і в присутності свідка ОСОБА_16 (том 1, а.с. 15).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 є власником транспортного засобу марки CITROEN C4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 (том 1, а.с. 20-21).

21.09.2022 у відповідь на адвокатський запит Територіальний сервісний центр №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області надали інформацію, з якої вбачається що згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів 17.06.2020 автомобіль марки SKODA модель KODIAQ, 2019 року випуску, був зареєстрований за гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перереєстровано на нового власника (том 1, а.с. 22).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2022 (справа №127/17881/22) розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу позивачці поновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №307333975, сформованого 15.08.2022, ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки квартири, площею 37,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 104).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №, сформованого 15.08.2022, ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер: :06:035:0114. Дата державної реєстрації: 29.08.2018. Крім того, на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки квартири, площею 37,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 105-106).

Відповідно до розписки від 07.07.2015 ОСОБА_6 взяла в борг для забезпечення фінансових потреб дітей і сім`ї в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що еквівалентно 66600,00 грн. Зобов`язується повернути кошти за першою вимогою ОСОБА_4 (том 1, а.с. 107).

Згідно із розписки від 11.10.2017 ОСОБА_6 взяла в борг для забезпечення фінансових потреб дітей і сім`ї в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що еквівалентно 160200,00 грн. Зобов`язується повернути кошти за першою вимогою ОСОБА_4 (том 1, а.с. 108).

Відповідно до розписки від 19.05.2020 ОСОБА_6 взяла в борг для забезпечення фінансових потреб сім`ї в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, що еквівалентно 106000,00 грн. Зобов`язується повернути кошти за першою вимогою ОСОБА_4 (том 1, а.с. 109).

Згідно із розписки від 29.10.2021 ОСОБА_6 взяла в борг для забезпечення фінансових потреб сім`ї в ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 66000,00 грн. Зобов`язується повернути кошти за першою вимогою ОСОБА_4 (том 1, а.с. 110).

Вінницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу, та надано висновок №СЕ-19/102-23/14358-АВ від 15.08.2023, відповідно до якого:

1. Дійсна ринкова вартість автомобіля марки Skoda Kodіaq, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , станом на дату оцінки 14.08.2023 становить: 1 123 799,05 грн.

2. Дійсна ринкова вартість автомобіля марки Citroen C4, 2021 року випуску, номер кузову НОМЕР_6 , державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , станом на дату оцінки 14.08.2023 становить: 776 717,06 грн.

3. Середня ринкова вартість автомобіля марки Skoda Kodіaq, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , станом на дату оцінки 08.08.2022 могла становити: 1 163 610,00 грн. (том. 1, а.с. 190).

На виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2024 третя особа ОСОБА_4 надала оригінали розписок від 07.07.2015, 11.10.2017, 19.05.2020, 29.10.2021 (том 2, а.с. 2-5).

Відповідно до копії розписки про боргові зобов`язання від 18.03.2021 ОСОБА_5 підтверджує, що отримав в якості займу від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, та зобов`язується повернути грошові кошти у вказаному розмірі під 10 % річних у повному обсязі в строк до 31.12.2021 (том 2, а.с. 15).

Відповідно до копії розписки про боргові зобов`язання від 17.03.2021 ОСОБА_5 підтверджує, що отримав в якості займу від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 доларів США, та зобов`язується повернути грошові кошти у вказаному розмірі під 10 % річних у повному обсязі в строк до 31.12.2021 (том 2, а.с. 16).

02.09.2023 у відповідь на запит ОСОБА_8 Територіальний сервісний центр №0541 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області надав інформацію, з якої вбачається що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів за ОСОБА_8 зареєстровані наступні транспортні засоби:

- MITSUBISHI LANCER, 2004 року випуску, дата реєстрації 02.11.2006, 23.10.2012 перереєстрований на нового власника;

- RENAULT SCENIC, 2011 року випуску, дата реєстрації 02.09.2015, 09.06.2018 перереєстрований на нового власника;

- RENAULT MEGANE SCENIC, 2013 року випуску, дата реєстрації 14.06.2021, 10.06.2021 перереєстрований на нового власника;

- SKODA KODIAQ, 2019 року випуску, дата реєстрації 17.06.2020, 08.08.2022 перереєстровано на нового власника.

Станом на 02.09.2023 транспортні засоби за ОСОБА_8 не зареєстровані (том 2, а.с. 25).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2024 (справа №127/30750/23) стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_17 борг за договором позики від 18.04.2020 в розмірі 35000 доларів США та 12799,01 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору. (том 2, а.с. 52-54).

На виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2023 Головне управління ДПС у Луганській області надало відомості про доходи ОСОБА_6 , з яких вбачається дохід ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2007 року по 3 квартал 2023 року становить 842 716,56 грн.

З копії розписки від 15.07.2021 вбачається, що ОСОБА_6 цією розпискою підтверджує, що отримав 15.07.2021 грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США, в якості повернення безвідсоткового грошового займу за розпискою від 17.03.2021. У зв`язку з втратою розписки та неможливістю повернення ОСОБА_5 , підтверджує, що грошові зобов`язання за розпискою 17.03.2021 ОСОБА_5 виконані у повному обсязі (том 2, а.с. 117).

З копії розписки від 19.10.2021 вбачається, що ОСОБА_6 цією розпискою підтверджує, що отримав 19.10.2021 грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США, в якості повернення безвідсоткового грошового займу за розпискою від 18.02.2021. У зв`язку з втратою розписки та неможливістю повернення ОСОБА_5 , підтверджує, що грошові зобов`язання за розпискою 18.03.2021 ОСОБА_5 виконані у повному обсязі (том 2, а.с. 118).

Судом оглянуто відомості, надані ОСОБА_8 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи ОСОБА_4 за період з січня 1998 року по травень 2025 року (том 2, а.с. 176-188).

Надаючи правову оцінку обставинам первісного позову слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям в період шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як зазначалося вище, сторонами за час шлюбу придбано автомобілі Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, Citroen C4, 2021 року. В подальшому ОСОБА_2 відчужила автомобіль Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, на користь іншої особи.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Згідно із ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, та у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, і в такому разі право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною першою статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга ст. 364 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, суд виходить саме із дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи подібних за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортних засобів, оскільки вартість транспортних засобів що вказана у висновках експертного дослідження є гарантією справедливої сатисфакції у зв`язку з припиненням її права на спільне нажите сторонами майно за час шлюбних відносин.

Згідно висновку Вінницького НДЕКЦ МВС України від 15.08.2023 вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, становить 1 123 799,05 грн.

Ринкова вартість автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску становить 776 717,06 грн.

ОСОБА_6 просить визнати за ним право приватної особистої власності на автомобіль Citroen C4, 2021 року, та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 частки даного автомобіля, а з ОСОБА_2 стягнути на свою користь грошову компенсацію 1/2 частки автомобіля Scoda Kodiaq, 2019 року випуску.

Сторонами не заперечується, що спірні автомобілі набуті за час шлюбу у їх спільну сумісну власність, як і рівність їх часток у праві власності на них. Також учасниками справи не висловлено заперечень щодо вартості автомобілів, визначеної згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи, проведеної у ході підготовчого провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що рухоме майно, а саме транспортні засоби являються спільною сумісною власністю подружжя і набуті ними за час шлюбних відносин, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача/відповідача ОСОБА_6 про визнання спільним сумісним зобов`язанням за борговою розпискою суд зазначає наступне.

У ч. 3 ст. 61 СК України зазначається: якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вищезазначене законодавче положення кореспондується із ч. 4 ст. 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Отже, вирішальним для визначення того, чи буде майно (грошові кошти), одержане за договором, укладеним одним із подружжя під час шлюбу, належати до об`єктів спільної сумісної власності подружжя та чи підлягатиме заборгованість за таким договором врахуванню під час поділу майна, є з`ясування: 1) чи укладено договір під час шлюбу; 2) чи укладено договір в інтересах сім`ї, а не у власних, не пов`язаних із сім`єю інтересах одного з подружжя; 3) чи використано одержане за договором в інтересах сім`ї, а не у власних, не пов`язаних із сім`єю інтересах одного з подружжя.

Для встановлення солідарного боргового обов`язку подружжя слід, щоб один із подружжя довів у суді, що другий з подружжя був обізнаний про розписку та не заперечував проти такої позики, а також суду необхідно встановити на підставі доказів, що позичені кошти були витрачені в інтересах сім`ї.

Зі змісту боргової розписки від 16.07.2019 слідує, що отримана позика витрачається на придбання транспортного засобу в інтересах сім`ї (легковий автомобіль).

Разом з тим, судом встановлено, що автомобіль Scoda Kodiaq зареєстровано за ОСОБА_2 17.06.2020, а автомобіль Citroen С4 зареєстровано за ОСОБА_6 25.11.2021, тобто через значний проміжок часу після складення боргової розписки.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що отримані кошти за розпискою використані за призначенням, а саме сплати за автомобілі та в інтересах сім`ї. Сам по собі факт зазначення у розписці про ціль позики, безумовно не свідчить про те, що кошти були витрачена за призначенням.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_2 надавала свою згоду на отримання грошей ОСОБА_6 у борг.

Розписка не містить інформації про обізнаності ОСОБА_2 в отриманні грошей ОСОБА_6 взагалі, та в інтересах сім`ї. Доказів того, що автомобілі були придбані саме за гроші, отримані ОСОБА_6 за борговою розпискою, написаною ним від 17.06.2020 у справі не має. Відсутній будь-який документ, що свідчить про згоду відповідача ОСОБА_2 на отримання позики ОСОБА_6 , а тому відсутні підстави для виникнення у подружжя солідарного обов`язку щодо повернення боргу.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача/відповідача в частині визнання спільним сумісним зобов`язанням за борговою розпискою.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 , то суд дійшов таких висновків.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить визнати спільним сумісним борговим зобов`язанням ОСОБА_8 і ОСОБА_6 кошти в сумі 15500 доларів США взяті в ОСОБА_4 згідно з розписок від 07.07.2015, від 11.10.2017, від 19.05.2020, від 29.10.2021.

В розписках зазначено, що ОСОБА_6 взяла в борг в ОСОБА_4 кошти на забезпечення фінансових потреб дітей та сім`ї в загальному розмірі 15500 доларів США.

Як зазначалось вище, для встановлення солідарного боргового обов`язку подружжя слід, щоб один із подружжя довів у суді, що другий з подружжя був обізнаний про розписку та не заперечував проти такої позики, а також суду необхідно встановити на підставі доказів, що позичені кошти були витрачені в інтересах сім`ї.

Судом встановлено, що належних і допустимих доказів про укладення договорів позики (розписок) в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошових коштів за цими договорами для задоволення потреб сім`ї, а також, що ОСОБА_6 давав згоду, на укладення таких договорів, матеріали справи не містять.

Перебування сторін, на час укладення договору позики у зареєстрованому шлюбі не є безумовною підставою для покладення на іншого з подружжя, який не був позичальником за договором позики, обов`язків визначених договором позики щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведеність укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошей в інтересах сім`ї.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 205/4616/15-ц.

Тому відсутні підстави для визнання спільним сумісним борговим зобов`язанням коштів згідно боргових розписок.

Щодо вимоги позивача відносно земельної ділянки, суд враховує, що відповідно до положення ст. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. (п. б ч. 1 ст. 81 ЗК України).

Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом . Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Судом є встановленим, що спірна земельна ділянка була виділена ОСОБА_6 за рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області 29.08.2018.

Як визначено п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, земельна ділянка набута дружиною, чоловіком за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Вищевикладене свідчить про те, що земельна ділянка одержана ОСОБА_6 у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку приватизації, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Така ж правова позиція викладена в Постанові ВСУ від 16.12.2015 р. у справі №6-2710цс15.

Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що позов в частині визнання за спільною сумісною власністю земельної ділянки до задоволення не підлягає.

Також ОСОБА_2 просить визнати сумісними боргові зобов`язання ОСОБА_5 перед ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в сумі 5000 доларів США взяті ОСОБА_5 в борг в ОСОБА_6 згідно боргових розписок від 17.03.2021 та від 18.03.2021.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77, 81 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку, у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 31.10.2018 по справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18), досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив висновок про те, що статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

В матеріалах справи міститься копія розписки ОСОБА_6 від 15.07.2021, згідно якої останній отримав кошти від ОСОБА_5 в розмірі 3000 доларів США, в якості повернення грошового займу за розпискою від 17.03.2021, а також копія розписки від 19.10.2021 ОСОБА_6 , згідно якої останній отримав кошти від ОСОБА_5 в розмірі 2000 доларів США, в якості повернення грошового займу за розпискою від 18.03.2021.

Дані розписки складені у зв`язку з втратою попередніх боргових розписок від 17.03.2021 і від 18.03.2021.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним факт повернення коштів за борговими розписками на суму 5000 доларів США. Надані розписки є належним письмовим доказом виконання ОСОБА_5 та свідчать про відсутність підстав для вимог матеріального характеру з боку ОСОБА_2 . Відповідачкою/позивачкою не спростовано презумпцію правомірності правочину, не доведено обставин, на які вона посилається в зустрічній позовній заяві.

З таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання спільних сумісних боргових зобов`язань ОСОБА_5 перед ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Отже, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення первісного позову, виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 11170,13 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на правову допомогу підтверджується: договором про надання правничої допомоги від 06.09.2022 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Захист в криміналі» в особі Покоєвича А.О. і ОСОБА_6 , ордером на надання правничої (правової) допомоги від 18.10.2022 серії АІ №1192163, розрахунком витрат на правову допомогу, квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 06.09.2022 відповідно до якого ОСОБА_6 сплатив кошти в розмірі 40000,00 грн згідно з Договором про надання правової допомоги. 01.03.2023 між Адвокатським об`єднанням «Захист в криміналі» в особі Покоєвича А.О. і ОСОБА_6 укладено ще один договір про надання правової допомоги, до якого додано розрахунок витрат на правову допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 01.02.2023 відповідно до якого ОСОБА_6 сплатив кошти в розмірі 20000,00 грн згідно з Договором про надання правової допомоги.

Суд враховує, що витрати понесені ОСОБА_6 у справі є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами.

З огляду на те, що вимоги за первісним позовом задоволено частково, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 30000,00 грн у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 69-71 СК України, ст. 325, 368, 372 ЦК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Первісні позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити частково.

Визнати у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , за ОСОБА_6 право приватної особистої власності на автомобіль Citroen C4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля Citroen C4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , грошову суму в розмірі 388358,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію вартості 1/2 автомобіля марки Scoda Kodiaq, 2019 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , VIN код НОМЕР_9 в розмірі 561899,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 11170,13 грн судового збору і 30000,00 грн витрат на правничу допомогу.

В решті вимог відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач/відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач/позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_1 ;

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_12 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 03.11.2025.

Суддя О.О. Жмудь