Провадження № 2/947/3439/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

представника відповідача Карась М.М.

розглянувши за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55» про визнання недійсними актів надання послуг з розподілу природного газу та актів приймання-передачі природного газу а також стягнення надлишково сплачених коштів та стягнення сум майнового відшкодування і санкцій -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 17.10.2024 року звернувся ОСОБА_1 із вимогами до АТ «Одесагаз» про: - визнання недійсними актів надання послуг з розподілу природного газу та актів приймання-передачі природного газу з жовтня 2022 року по червень 2024 року; - стягнення з АТ «Одесагаз» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55» суму надлишково сплачених коштів за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року за Договором розподілу природного газу № 007398 від 10.10.2022 в розмірі 362 537,92 грн; - стягнення з АТ «Одесагаз» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55» суму майнового відшкодування та санкцій в розмірі 38 637,03 грн, а саме 7 613,30 грн (інфляція), 3 209,35 грн (проценти), 27 814,38 грн (пеня).

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням АТ «Одесагаз», як оператором газорозподільної системи, його прав, як споживача, оскільки відповідач на підставі Договору розподілу природного газу від 10.10.2022 № 007398, надає послуги ОСББ «Одісей-55» - колективному споживачу комунальної послуги, що об`єднує співвласників багатоквартирних будинків 55-Є та АДРЕСА_1 , а зокрема позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року, на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України було закрито провадження у справі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2025 року була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 та ухвала Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року скасована а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси від 14.05.2025 головуючим по справі визначено Луняченко В.О.

Ухвалою від 03.06.2025 цивільна справа прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження було закрите із призначенням справи до розгляду по суті ухвалою суду від 02.07.2025.

При розгляді даної справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 21.05.2008 та Акту приймання передачі квартири від 08.12.2017 з 20.12.2017 року ( дня державної реєстрації ) є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а/с 49).

18.05.2019 року на підставі рішення установчих зборів співвласників у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 створено і 21.06.2019 року зареєстровано ОСББ «Одісей-55».

На підставі рішення загальних зборів ОСББ « Одісей-55» з жовтня 2019 року забезпечує управління, утримання і використання спільного майна співвласників вказаних будинків.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 по справі №916/1462/23 задоволено позов Акціонерне товариство «Одесагаз» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55» про стягнення за договором розподілу природного газу №007398 заборгованості, за період січень та лютий 2023 року, у розмірі 106820,00 грн.

Вказане рішення залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09 листопада 2023 року.

Суд першої інстанції, проаналізувавши положення діючого законодавства та умови договору, погодився з доводами позивача стосовно того, що послуги розподілу природного газу (заборгованість по оплаті яких є предметом стягнення в рамках даного позову) оплачуються споживачами рівномірними частинами протягом календарного року, виходячи із замовленої потужності, і жодним чином не залежать від обсягів споживання природного газу у кожному місяці.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки плати за розподіл природного газу за спірний період, а також за період, що передував спірному, з моменту укладання договору, суд зазначив, що такі розрахунки є вірними та обґрунтованими, такими, що зроблені у відповідності до положень договору та Кодексу газорозподільних систем, з урахуванням тарифу, що встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.12.2021 №2763 та складає 1,308 грн за 1 куб.м на місяць (з ПДВ).

Врахувавши викладене та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів оплати наданих послуг, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

При цьому суд відхилив доводи відповідача про наявність переплати, оскільки остання жодним чином не доведена, а зазначені ОСББ «Одісей-55» в акті звірки певних сум (з урахуванням встановлення судом правильності розрахунку вартості послуг розподілу природного газу) не мають для суду вирішального значення.

При розгляді вказаної справи, рішенням господарського суду, яке набрало законної сили , були встановлені наступні обставини:

Між АТ «Одесагаз» (Оператором ГРМ) та ОСББ «Одісей-55» (Споживачем) укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання 10.10.2022 головою правління ОСББ «Одісей-55» заяви-приєднання.

Згідно з цією заявою, споживач, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою https://odgaz.odessa.ua/ та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності, приєднується до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Отже, відповідач приєднався до Типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2498 від 30.09.2015.

Умовами договору розподілу природного газу визначено таке:

-цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1.);

-цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3.);

-за цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1.);

-обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (пункт 2.2.);

-при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт 2.3.);

-якість природного газу, що передається Оператором ГРМ Споживачу на межі балансової належності його об`єкта, має відповідати вимогам, встановленим Кодексом газорозподільних систем. Величина тиску природного газу на межі балансової належності споживача повинна відповідати значенням, визначеним в нормативних документах (пункт 4.1.);

-чисельні значення фізико-хімічних показників природного газу, які заносяться до баз даних обчислювачів та/або коректорів об`єму газу, Оператор ГРМ доводить до відома Споживача (за виключенням випадків, коли комерційний вузол обліку споживача організований на базі побутового лічильника газу) з періодичністю, визначеною Кодексом газорозподільних систем (пункт 4.2.);

-облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 5.1);

-визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку споживача (пункт 5.2.);

-порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4);

-визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пункт 5.6.);

-оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.1.);

-тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (пункт 6.2.);

-величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3.);

-розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 6.4.);

-оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.

У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня отримання письмової вимоги (пункт 6.6.);

-надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (пункт 6.8.)

-Оператор ГРМ зобов`язаний: забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього договору (підпункт 2 пункту 7.1); здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту Споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та сплачувати компенсацію Споживачу у разі невідповідності якості природного газу на межі балансової належності об`єкта Споживча параметрам, визначеним Кодексом газорозподільних систем (підпункт 9 пункту 7.1); дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем (підпункт 11 пункту 7.1.);

-Оператор ГРМ має право отримувати від Споживача оплату за цим договором (підпункт 1 пункту 7.2.);

-Споживач має право на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем (підпункт 1 пункту 7.3.); на перерахунок наданих послуг за цим договором у разі недотримання Оператором ГРМ рівня якості та/або величини тиску природного газу, що передається на межі балансової належності об`єкта Споживача (підпункт 2 пункту 7.3.);

-Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (підпункт 1 пункту 7.4.);

-спори між Споживачем і Оператором ГРМ вирішуються шляхом досудового врегулювання спорів у прозорий, справедливий і швидкий спосіб (пункт 11.1);

-цей договір укладається на невизначений строк (пункт 12.1.).

У заяві-приєднання від 10.10.2022 вказані персоніфіковані дані споживача за договором, зокрема, зазначено об`єкт споживача: газова дахова котельня житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 , яка забезпечує теплопостачання житлових багатоквартирних будинків АДРЕСА_4 та №55-Ж; газова дахова котельня житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , яка забезпечує теплопостачання житлових багатоквартирних будинків АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 . Адреса об`єкта: АДРЕСА_4 .

Також у заяві-приєднання від 10.10.2022 сторони визначили величину річної замовленої потужності об`єкта споживача на перший та другий календарний рік, а саме: 2022 рік 195 тис. куб.м; 2023 рік 490 тис.куб.м.

Тариф на послуги розподілу природного газу, починаючи з 01.01.2022, встановлено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2763 від 22.12.2021 на рівні 1,09 грн за 1 куб.м без ПДВ.

У 2022 році позивач розрахував місячну вартість послуги розподілу природного газу, яка склала 85020,00 грн з ПДВ (195000,00 куб.м (річна замовлена потужність на 2022 рік) / 3 (кількість місяців, які залишились до кінця календарного року, з урахуванням місяця, у якому здійснювалося замовлення потужності) х 1,308 грн (тариф з ПДВ).

Позивач зазначає, що у 2022 році відповідач отримував послуги з розподілу природного газу за календарні місяці: жовтень, листопад, грудень, у зв`язку з чим йому було нараховано до сплати 255060,00 грн (85020,00 грн х 3).

Станом на 01.01.2023 цю суму було повністю сплачено відповідачем.

Відповідач погоджується з твердженням позивача, що станом на 01.01.2023 відповідачем повністю сплачено зобов?язання по оплаті за договором розподілу природного газу №007398 за 2022 рік у сумі 255060,00 грн.

За розрахунками позивача, у 2023 році місячна вартість послуги розподілу природного газу для відповідача склала 53410,00 грн (490000,00 грн (річна замовлена потужність на 2023 рік) / 12 місяців х 1,308 грн (тариф з ПДВ). За січень та лютий 2023 року вартість послуги розподілу природного газу для відповідача склала 106820,00 грн (53410,00 грн х 2 місяці).

Позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в частині оплати за січень 2023 року та лютий 2023 року у розмірі 106820,00 грн.

Доказів оплати послуг з розподілу природного газу за спірний період січень-лютий 2023 року матеріали справи не містять.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог п.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Вказаний правовий висновок визначений Верховним Судом у постановах від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, а також від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У практиці Європейського суду суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява №59166/12) «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») Європейський суд з прав людини наголошує, що «У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного Кодексу (скорочене ЦК) України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (стаття 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Скасовуючи ухвалу про закриття провадження у даної справи , Одеській апеляційний суд у постанові від 18.04.2025 року зазначив, що , зважаючи на характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників у цій справі, даний спір повинен розглядатись у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У даної справі позивач намагається спростувати обставини, які були встановлені у рішенні Господарського суду Одеської області від 09.08.2023 по справі №916/1462/23.

У зазначеної справі ОСОБА_1 не був стороною , подавав апеляційні та касаційні скарги на рішення суду, але у прийнятті вказаних скарг було відмовлено.

Як зазначено у відзиві , починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача.

Позивач, у свою чергу, наполягає на тому, що пунктом 2.1 Договору розподілу природного газу № 007398 від 10.10.2022 сторони погодили, що Оператор ГРС ( АТ «Одесагаз») зобов`язується надати споживачу (ОСББ « Одісей-55» ) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість в розмірі, строки і порядку , визначені Договором, при цьому надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу , має підтверджуватись підписаними між Сторонами Актами наданих послуг.

Водночас, як стверджує позивач, в Актах наданих послуг за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року , зазначені Оператором ГРС фактичні об`єми та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду зазначені не вірно, так як, згідно даних об`єму спожитого у вказаний період природного газу за даними у особистому кабінеті ОСББ та даними актів приймання-передачі природного газу, загальна вартість наданих за Договором послуг розподілу природного газу за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року за спожитий об`єм 489 487 м. куб, складала 640 262,08 грн.(1,308 грн за 1 куб. м. з ПДВ), однак Споживачем було сплачено згідно оспорюваних актів 1 002 800,00 грн. за об`єм 795 627,96 куб м.

Позивач звертає увагу суду що в період з квітня по жовтень 2023 року Споживачем природний газ взагалі не споживався, так як була офіційно закрита вхідна засувна арматура газопроводу та встановлена інвентарна заглушка зі складенням Акту від 01.04.2023 а листом від 03.10.2023 АТ « Одесагаз» було викладено вимоги для відновлення газопостачання, однак, згідно Актів з квітня 2023 по жовтень 2023 визначено об`єм розподіленого природного газу щомісячно по 40 833,33 куб м. із загальним об`ємом 285 833,31 куб. м.

Таким чином за для визначеності наявної надлишково сплаченої суми за користування послугами АТ « Одесагаз» які визначені у Договорі розподілу природного газу № 007398 від 10.10.2022 суду необхідно встановити чи були правові підстави у оспорюваних Актах визначати обсяг газу, який фактичне не було наданий, а відповідає розрахованих на щомісячні рівні частині виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача.

Предметом даного спору не є оспорювання відповідної замовленої величини річної замовленої потужності а лише правомірність її відображення у актах , під час періоду припинення подання газу.

Також не було предметом дослідження і питання правомірності припинення постачання газу, тому даний аспект не розглядався судом, враховуючи що сам факт припинення постачання не заперечувався сторонами.

Крім того суд приймає до уваги , що вимоги про стягнення надмірно сплачених коштів а також майнового відшкодування є похідними від встановлення факту правомірності відповідного нарахування , яке відповідає даним відображеним у відповідних Актах.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, а також постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

За змістом положень частини 1 статті 37 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено, що договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 3глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

У разі здійснення споживачем, що не є побутовим, замовлення річної потужності відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 цієї глави споживач, що не є побутовим, має право одноразово з 10 липня по 15 вересня розрахункового календарного року подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на поточний календарний рік. У такому випадку Оператор ГРМ здійснює перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідно до пункту 1 цієї глави за весь календарний рік.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VІ цього Кодексу.

Отже, з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

За приписами пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Річна замовлена потужність нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта визначається за його заявою, яка визначає річну замовлену потужність окремо на перший (поточний) та другий (наступний) календарні роки. При цьому такий споживач має право одноразово подати Оператору ГРМ заяву на зміну величини річної замовленої потужності на другий (наступний) календарний рік з 01 жовтня по 20 жовтня року, що передує наступному календарному року.

Розрахунки для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта здійснюються, виходячи з величини замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кінця календарного року, та оплачуються споживачем рівномірними частками. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається шляхом множення тарифу на розподіл природного газу на співвідношення замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача до кількості місяців, які залишились до кінця календарного року, з урахуванням місяця, у якому здійснюється замовлення потужності.

Періодом для здійснення розрахунків за договором розподілу природного газу є календарний місяць (пункт 6 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до пункту 7 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу з моменту його укладання.

Споживач, що не є побутовим, оплачує вартість замовленої річної потужності, виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Аналогічні за змістом положення щодо порядку розрахунку за послуги з розподілу природного газу також відображені у договорі, що був укладений між сторонами.

Таким чином під час припинення постачання природного газу у період , який визначено позивачем як спірний (жовтень 2022 року; квітень-жовтень 2023 року; квітень-червень 2024 року) у актах визначено об`єм розподіленого та спожитого газу якій відповідає щомісячному розрахунку величини річної замовленої потужності, а тому відповідає вимогам пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що за період який було охоплено при розгляді справи №916/1462/23 (січень та лютий 2023 року) а також у інший період визначений позивачем як спірний ( з жовтня 2022 по червень 2024 ) , під час розгляду даної справи не знайшло підтвердження наявність порушень при складенні Актів надання послуг з розподілу природного газу та Актів приймання-передачі природного газу між Ат « Одесагаз» та ОСББ « Одісей-55» , а тому , відповідно і не встановлено наявність суми надлишково сплачених коштів за вказаний період а також сум майнового відшкодування та санкцій, які вимагались стягненню з відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ).

Відмова у задоволенні позову є підставою і для відмови у розподілі судових витрат, понесених позивачем або таких від сплати яких позивача звільнено на підставі ЗУ « Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 ) до Акціонерного товариства «Одесагаз» ( , місцезнаходження: м. Одеса, вул Одарія, буд 1), третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55» (, місцезнаходження: м. Одеса, вул Люстдорфська дорога, буд 55-Є) про визнання недійсними актів надання послуг з розподілу природного газу та актів приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2022 року по червень 2024 року, а також стягнення надлишково сплачених коштів за вказаний період у розмірі 362 537,92 грн., та стягнення сум майнового відшкодування і санкцій у загальному розмірі 38 637,03 грн.

Повний текст рішення складено 10.11.2025.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. О. Луняченко