Справа № 212/6583/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2025 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу, в складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна боржника
В червні 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Шемет І.О., звернувся до суду із позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна боржника.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він будучи спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_2 ,яка померла у 2023 році, з метою отримання спадщини, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Пахомової H.I. Під час оформлення спадщини встановлено, що в провадженні Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження із примусового виконання постанови АЕ906528, винесеної відносно ОСОБА_2 , в межах якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 16.05.2025 позивач звернувся до Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням надати реквізити для оплати боргу та подальшого скасування арешту на майно ОСОБА_2 . У відповідь на звернення, 24.05.2025 Покровській відділ ДВС надав відповідь, що не можливо ідентифікувати виконавчий документ за яким виносилась постанова АЕ906528 про арешт майна боржника - ОСОБА_2 та надання більш детальної інформації є неможливим оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.
У зв`язку з вищезазначеним, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом, та просить суд зобов?язати Покровський відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження із примусового виконання постанови АЕ 906528.
Ухвалою суду від 10 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
На підставі ухвали суду від 17 червня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та продовжено процесуальний строк для усунення недоліків.
07 липня 2025 року на підставі ухвали суду позовну заяву залишено без руху повторно.
Ухвалою суду від 16 липня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву.
На підставі ухвали суду від 16 жовтня 2025 року задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судове засідання у справі відкладено.
Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, у подальшому подав до суду заяву про розгляду справи за його відсутності, просив позов задовольнити.
Представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення процесуальних документів до Електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд», будь-яких заяв та заперечень щодо позовних вимог до суду не подав.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За відсутності учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши усі наявні докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку.
Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , відповідний актовий запис за № 259. (а.с. 8)
Після смерті ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Пахомовою Н.І. було заведено Спадкову справу №1/2024, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі за №71810560. (а.с. 9)
Згідно з відомостями Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 250056841 від 26.03.2021, квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 34)
Згідно з відомостями Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 250052105 від 26.03.2021, квартира за адресою АДРЕСА_2 на праві приватної власності належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. (а.с. 35)
Також на праві власності ОСОБА_2 належала квартира за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 1995 року. (а.с. 36)
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 434474808 від 08.07.2025 року, на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови АЕ 906528 від 04.12.2009 року, винесеною Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. (а.с. 53)
18 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріального органу із заявою, яка надійшла останньому 03 січня 2024 року, про прийняття спадщини після своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З наданої до суду копії спадкової справи № 1/2024, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 18 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріального органу із заявою, яка надійшла останньому 03 січня 2024 року, про прийняття спадщини після своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці після померлої ОСОБА_2 відсутні.
Положеннями статті 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Так, з матеріалів справи вбачається, що на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_2 було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови АЕ 906528 від 04.12.2009 року, винесеною Жовтневим відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. (а.с. 53)
За життя ОСОБА_2 на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме: квартира за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 34); , квартира за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 35); квартира за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 вересня 1995 року (а.с. 36).
Суд вважає обґрунтованим доводи позивача, що накладене обтяження є перешкодою для останнього для реалізації у законному порядку свого права на розпорядження майном, яке позивач успадкував після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов?язання Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , який було накладено в межах виконавчого провадження із примусового виконання постанови АЕ 906528.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
Правом на подання відзиву на позов представник відповідача не скористався, заперечень та власних доводів щодо позовних вимог до суду не надав.
На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що існування арешту створює позивачу перешкоди в повному обсязі реалізувати своє право на вищевказане нерухоме майно, а підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та доведеність позовних вимог належними та допустимими доказами, а тому, з метою захисту інтересів позивача та відсутності іншої можливості захистити позивачем своє порушене право, позовні вимоги про зобов?язання Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , який було накладено в межах виконавчого провадження із примусового виконання постанови АЕ 906528, слід задовольнити.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, 4, 5, 12, 13, 43, 79, 80, 81, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-282. 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Покровського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна боржника задовольнити.
Зобов?язати Покровський відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було накладено в межах виконавчого провадження із примусового виконання постанови АЕ 906528.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення суду складений та підписаний 12 листопада 2025 року.
Суддя: О. Н. Борис