Справа № 128/4149/24

РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2025 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, мотивуючи свої вимоги наступним.

17.10.2023 близько 23:20 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною від с. Гавришівка, Вінницької ОТГ, в напрямку автодороги Р33, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді автомобіля марки «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_2 , який попередньо перебував керуванням ОСОБА_3 та був припаркований на лівому узбіччі проїзної частини, передньою частиною назустріч автомобілю «ВАЗ 2101», без водія за кермом. Після вказано пригоди ОСОБА_2 , без автомобіля, самовільно залишив місце пригоди.

Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №841 від 23.10.2023 отримав тілесне ушкодження, яке належить до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого станом на 17.10.2023 був ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 08.09.2021.

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2023 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001585 від 20.10.2023 року за ч.1 ст. 286 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_3 , постановою від 27.10.2023 винесеною слідчим ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Поліщуком І.М. кримінальне провадження №0001585 від 20.10.2023 закрито. У вказаній постанові, серед іншого, зазначено, що в даному випадку в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 2.10 (а, б, г, д), 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

При цьому вказано, що по факту даної ДТП 24.10.2023 співробітниками ІСРПП ВП №3 ВРУП ГУНП відносно водія ОСОБА_2 складено протокол серії ААБ №312793 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Окрім того, копія вказаної постанови про закриття кримінального провадження направлена начальнику УПП у Вінницькій області БПП для притягнення водія автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.10 ПДР України. Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.11.2023 у справі №128/4455/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 538 (п`ятсот тридцять вісім) гривень, 80 (вісімдесят) копійок судового збору в дохід держави. Вказана постанова суду набирала законної сили 24.11.2023. Як стало відомо з інформації, що розміщена на сайті Моторно (транспортного) страхового бюро України, станом на 17.10.2023, тобто на момент ДТП, що відбулась з вини ОСОБА_2 , страховий поліс (ОСЦПВ) на автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. з НОМЕР_4 був відсутній.

Як вбачається з відповіді відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області вих. №15135/202-2023 від 04.12.2023, за порушення ОСОБА_2 п.2.1 «ґ» ПДР України працівниками СРПП відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області відносно водія ОСОБА_2 24.10.2023 було винесено адміністративну постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, цивільна відповідальність ОСОБА_2 не застрахована у встановленому законом порядку.

Як вбачається з висновку експертного дослідження від 26.10.2023 №ЕД-19/102-23/18784-АВ, проведеного судовим експертом сектору автотоварознавчих досліджень відділу автотоварознавчих досліджень та криміналістичних досліджень транспортних засобів Вінницького НДЕКЦ МВС України, сума матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_5 унаслідок ДТП, яке сталось 17.10.2023 року становила 58960 грн. Вартість відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_5 унаслідок ДТП, яке сталось 17.10.2023 року становила 128 333 грн. 92 коп. Вказана сума знайшла своє відображення у ремонтній калькуляції.

При цьому, транспортний засіб, належний ОСОБА_1 станом на 17.10.2023 відповідав вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 Закону України №1961-IV, що підтверджується полісом №АР- ОСЦПВ ВНТЗ та інформацією про дійсність полісу №АР3252213, що розміщена на сайті Моторно (транспортного) страхового бюро України.

За підсумками викладеного позивач просить про наступне: стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої ОСОБА_2 , у розмірі 58 960,00 грн. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у розмірі 69 372,92 грн. між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та регламентною виплатою у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, а також судові витрати.

13.11.2024 представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі Висоцької Х.О. надала суду відзив, яким заявлені вимоги не визнає та в задоволені позову просить відмовити у повному обсязі.

25.11.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Озерською І.В. надано відповідь на відзив, якою заперечуються обставини, викладені у відзиві та просить позовні вимоги ОСОБА_1 у справі №128/4149/24 з урахуванням заяви про зміну предмета позову та залучення співвідповідача вих.№300/24 від 22.11.2024 задовольнити у повному обсязі.

06.12.2024 представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі Висоцької Х.О. надала суду заперечення на відповідь на відзив, яким заперечуються обставини, викладені стороною позивача та в задоволені позову просить відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання 05.11.2025 не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Озерська І.В. надала суду заяву, якоюпросить провести розгляд даної цивільної справи у її відсутність, вимоги підтримує, змін та доповнень немає.

Представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі Висоцької Х.О. подала суду заяву, згідно якої просить в задоволені позову відмовити, при винесені судового рішення просять врахувати відзив та заперечення на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений судом належним чином, у встановленому законом порядку, а також через оголошення на веб-порталі судової влади України, Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування. Однак у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Крім того, інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмовій заяві та клопотанні, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

17.10.2023 близько 23:20 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною від с. Гавришівка, Вінницької ОТГ, в напрямку автодороги Р33, не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді автомобіля марки «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_2 , який попередньо перебував керуванням ОСОБА_3 та був припаркований на лівому узбіччі проїзної частини, передньою частиною назустріч автомобілю «ВАЗ 2101», без водія за кермом. Після вказано пригоди ОСОБА_2 , без автомобіля, самовільно залишив місце пригоди.

Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №841 від 23.10.2023 отримав тілесне ушкодження, яке належить до легких тілесних ушкоджень.

Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого станом на 17.10.2023 був ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 08.09.2021 (а.с.27).

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 20.10.2023 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001585 від 20.10.2023 року за ч.1 ст. 286 КК України. Враховуючи ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_3 , постановою від 27.10.2023 винесеною слідчим ВРЗСТ СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Поліщуком І.М. кримінальне провадження №0001585 від 20.10.2023 закрито (а.с.28-29).

Згідно постанови, серед іншого, зазначено, що в даному випадку в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п. 2.10 (а, б, г, д), 12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.11.2023 у справі №128/4455/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 538 (п`ятсот тридцять вісім) гривень, 80 (вісімдесят) копійок судового збору в дохід держави. Вказана постанова суду набирала законної сили 24.11.2023 (а.с.30).

З інформації, що розміщена на сайті Моторно (транспортного) страхового бюро України, станом на 17.10.2023, тобто на момент ДТП, що відбулась з вини ОСОБА_2 , страховий поліс (ОСЦПВ) на автомобіль марки «ВАЗ 2101», д.н.з. з НОМЕР_4 був відсутній (а.с.331).

Відповідно до п.2.1 «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

З відповіді відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області вих. №15135/202-2023 від 04.12.2023, за порушення ОСОБА_2 п.2.1 «ґ» ПДР України працівниками СРПП відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області відносно водія ОСОБА_2 24.10.2023 було винесено адміністративну постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.32).

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 не застрахована у встановленому законом порядку.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 26.10.2023 №ЕД-19/102-23/18784-АВ, проведеного судовим експертом сектору автотоварознавчих досліджень відділу автотоварознавчих досліджень та криміналістичних досліджень транспортних засобів Вінницького НДЕКЦ МВС України, сума матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_5 унаслідок ДТП, яке сталось 17.10.2023 року становила 58960 грн. Вартість відновлювально-ремонтних робіт транспортного засобу «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_5 унаслідок ДТП, яке сталось 17.10.2023 року становила 128 333 грн. 92 коп (а.с.34-56). Відтак, стороною позивача суду є доведеним, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 ОСОБА_1 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 128 333 грн. 92 коп.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також суд звертає увагу, що згідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа» Віктор Назаренко проти України» ( заява № 18656/13) суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями). Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі статтею 6Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 3 ч.1 ст.988 ЦК України встановлено, що страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При розгляді даної справи, суд враховує, що цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова є обов`язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. При цьому, преюдиційними фактами, є факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами зокрема статей 1187,1188 ЦК України.

Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20).

Таким чином, різниця між регламентною виплатою, що має бути виплачена у даному випадку МТСБУ (58 960,00 грн.) та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП без урахування коефіцієнта фізичного зносу (128 333,92грн.), викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком (у даному випадку - МТСБУ), а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, та складає 69 372,92 грн. (128 333,92грн. - 58 960,00 грн. = 69 372,92 грн.)

Вказані обставини є підтвердженими суду належними та допустимими доказами та не спростовані доводами та доказами сторони відповідача, тому дотримуючись принципу законності, справедливості та правової визначеності, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1 283 грн 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 979, 990, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої ОСОБА_2 , у розмірі 58 960 грн 00 коп. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) різницю у розмірі 69 372 грн 92 коп між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові та регламентною виплатою у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 283 грн 40 коп, в рівних частках з кожного по 641 грн 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники провадження:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач МТСБ України, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар 8;

відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення виготовлено 07.11.2025.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО