Справа № 541/3400/25
Номер провадження 2/541/1680/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 листопада 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Українські Фінансові Операції" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 12.04.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЛЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір №4550293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 4000,00 грн строком на 360 днів з 12.04.2024 по 07.04.2024. На пільговий строк 30 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 0,01 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього у як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 2,5 % у день. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ «ПУМБ».

Договір №4550293 від 12.04.2024 року укладеного між сторонами Відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «57784».

25.11.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу №25/11/2024 за плату відступило , а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором №4550293 від 12.04.2024 року, загальна сума заборгованості склала 28800,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту -4000,00 грн., заборгованості за процентами 22800,00 грн., заборгованість по нарахованим штрафам/неустойки у розмірі 2000,00 грн.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.11.2024 року №25/11/2024, строк дії Договору № 4550293 від 12.04.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 26.11.2024 року донараховано відсотки за (132 календарних днів). 4000 грн * 2,5 % = 100 грн* 132 календарних дні = 13200 грн. відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ».

Посилаючись на викладене, ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" суму заборгованості в розмірі 40000,00 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом 4000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 22800,00 , суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 131 календарних днів 13200,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 2422,40 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. В порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за формулою: Розрахунок інфляційних втрат: І = ((si * s): 100) s, де І - сума інфляційних втрат; si - індекс інфляції за певний період; s - сума заборгованості; 100 - переведення відсотків, Розрахунок 3 % річних: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 - переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. кількість днів прострочення, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили до моменту виконання рішення в частині задоволеної суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних втрат і 3 % річних з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання, в якому просив справу розглянути у відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.14, 45).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені 08.10.2025 ,10.11.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 40, 42, 49,53). Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного Договору №4550293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.04.2024 року, від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповідач ОСОБА_1 , отримала кредит у розмірі 4000,00 гривень строком на 360 днів шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_2 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування. (електронна справа).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем Кредитора. Кредитний договір підписано Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Факт перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» № 1 від 19.12.2024, дата транзакції 12.04.2024, сума кредиту 4000,00 грн. (електронна справа).

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в з сумі 4000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором №4550293 від 12.04.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 25.11.2024 року становить 28800,00 грн., з яких 4000,00 грн сума тіло кредиту, проценти 22800,00 грн. відсотки за користування кредитом, 2000,00 грн- штрафні санкції (електронна справа).

25.11.2024 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 25/11/2024, за умовами якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, в тому числі щодо боржника ОСОБА_1 за договором № 44550293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.04.2024 в загальному розмірі 28800,00 (електронна справа).

Таким чином, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 4550293 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 12.04.2024.

Згідно розрахунку заборгованості позивача за договором №4550293 про надання споживчого кредиту від 12.04.2024 року за 132 календарних днів (26.11.2024-06.04.2025) розмір відсотків становить 13200,00 грн. (електронна справа).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

З положень частини першої та другої ст.1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Верховний Суд у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.

Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці надано кредит на суму 4000,00 грн., який 12.04.2024 перерахований на картковий рахунок ОСОБА_1 .. Дана обставина також підтверджується інформацією наданою АТ «ПУМБ» на запит суду (а.с.43).

Судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тіло кредиту та відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. ч. 10, 11ст.265ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, а також роз`яснення даному органу чи особі, що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні трати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2024 року у справі № 911/952/22, зазначає наступне.

Застосування частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України полягає у продовженні нарахування відсотків поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті позовних вимог. Вони застосовуються лише в тих випадках, коли суд, розглянувши спір по суті, ухвалив рішення про застосування відсотків.

Тобто можливість нарахування відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог у рішенні суду). Якщо суд не застосував відсотки в рішенні, то не може бути і зазначено про їх нарахування до моменту виконання рішення. І навпаки - якщо суд їх застосує, то у рішенні може зазначатися про нарахування відсотків до моменту виконання рішення.

Отже, оскільки заявлені до стягнення позивачем з відповідача за ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати, не були предметом судового розгляду і судом не ухвалювалось рішення про їх стягнення за період, що передував ухваленню рішення, а також те, що під час дії воєнного стану, який наразі триває, положення ч.2ст.625 ЦК України не застосовуються до позичальників, які прострочили виконання за кредитними договорами, підстав для стягнення відповідних платежів з відповідача відповідно до ч.10,11ст.265 ЦК України немає. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору №01/08/2024-А про надання юридичних послуг від 01.08.2024 укладений між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» та адвокатом Дідухом Є.О., копію заявки №4550293 на виконання доручення до Договором №01/08/2024-А від 21 квітня 2024 року, копію акту прийому-передачі виконаних робіт від 20.07.2025 на загальну суму 10000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дідух Є.О.; копію рахунку на оплату №4 від 20 липня 2025.

На переконання суду обсяг наданих послуг відповідає заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 530, 610, 629, 634, 638, 530,610, 1049,1050, 1051,1054, 1056-1, ст. ст. 12, 13, 76,81, 89, 137, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість загальною сумою 40000 ( сорок тисяч) гривень 00 копійок, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором -22800,00, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 132 календарних дні - 13200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., а всього 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн.40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (, місцезнаходження: 03045, місто Київ, вул. Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя: О. А. Морозовська