Справа № 148/2595/25
У Х В А Л А

07 листопада 2025 року с-ще Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин),

встановив:

09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просить встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його (заявника) дітьми.

Встановлення вказаних фактів заявник обґрунтовує тим, що його син ОСОБА_3 , який проходить службу в ЗСУ, зник безвісти в зоні бойових дій, однак він не може отримати інформацію про свого сина через відсутність належного документального підтвердження родинних відносин між ними, оскільки у свідоцтві про народження та в паспорті громадянина України його прізвище вказано як « ОСОБА_5 », тоді як у свідоцтвах про народження його дітей зазначено прізвище « ОСОБА_6 ».

Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2025 року цивільну справу № 148/2595/25 направлено до Крижопільського районного суду Вінницької області за підсудністю. Справа надійшла до суду 03 листопада 2025 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 у справі № 148/2595/25 (номер провадження 2-о/134/63/25) визначено головуючу суддю Кантонисту О.О.

Ознайомившись із заявою, вважаю, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту (у даному випадку факту родинних відносин) повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Отже, у заяві має бути обов`язково зазначена мета встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану.

У постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що до юрисдикції цивільних судів справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам право подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постановах від 05 червня 2024 року в справі № 557/1535/23 (провадження № 61-1723св24), від 24 квітня 2024 року в справі № 694/2318/23 (провадження № 61-2911св24), від 08 травня 2024 року в справі № 214/4921/23 (провадження № 61-15863св23) та інших.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І лише у випадку наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

При цьому, разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник повинен подати суду не тільки відмову органу, що видав документ, про внесення виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, але і достовірні дані про те, що встановлення факту породжує для нього юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 зазначив, що встановлення факту родинних відносин йому необхідне для отримання відомостей у військовій частині про безвісти зниклого сина військовослужбовця ОСОБА_3 , що позбавляє суд можливості зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, а також визначити коло заінтересованих осіб.

Так, заявником в якості заінтересованої особи зазначено Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), проте не конкретизовано, в чому саме полягає заінтересованість даної юридичної особи у наслідках встановлення факту родинних відносин.

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено: 1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню; 2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб залучаються до участі у справах окремого провадження. Права заінтересованих осіб перебувають у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

Всупереч положенням ст. 318 ЦПК України, заявником в заяві взагалі не зазначена мета встановлення факту родинних відносин, зокрема з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , причини неможливості встановлення такого факт в позасудовому порядку та якими доказами це підтверджується.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить факт родинних відносин між ним та: 1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожен з яких є самостійним об`єктом справляння судового збору.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за заяву у справах окремого провадження судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн., тому за заяву у справах окремого провадження судовий збір становить 605 грн. 60 коп. (3028 х 0,2 = 605,60). Оскільки дана заява містить три самостійні вимоги, тому за її подачу заявник мав би сплатити 1816,80 грн. (605,60 х 3 = 1816,80).

До заяви ОСОБА_1 додав квитанцію про сплату судового збору в сумі 605,60 грн., а тому йому слід доплатити ще 1211,20 грн. судового збору, які внести або перерахувати за такими реквізитами: отримувач: ГУК у Він.обл./с-ще Крижопiль/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0002876, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Крижопільський районний суд Вінницької області (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху і надати йому строк в десять днів із дня вручення копії ухвали для доплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. на вищезазначений розрахунковий рахунок, а також для подання нової редакції заяви та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, у яких зазначити мету встановлення заявлених юридичних фактів та вказати, які юридичні наслідки ці факти породжують для заявника. Крім того, заявнику необхідно надати докази про неможливість вирішення порушеного питання у позасудовий спосіб.

Керуючись ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 294 ЦПК України, суддя -

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), залишити без руху, про що повідомити заявника та надати йому строк у десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для сплати 1211,20 грн. судового збору на зазначений в ухвалі розрахунковий рахунок, подання нової редакції заяви та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, у яких зазначити мету встановлення даних юридичних фактів та вказати, які юридичні наслідки ці факти породжують для заявника, а також надання доказів про неможливість вирішення порушеного питання у позасудовий спосіб.

У разі невиконання до вказаного терміну вищезазначених вимог закону, заява буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: