Провадження № 2/947/4754/25
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Петрової А.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,
Ухвалою судді від 24.07.2025 року відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
29.08.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» Ковалевський Євген Володимирович звернувся з клопотанням про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» Земляков Олексій Анатолійович, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надходило, Відзив на позовну заяву не надали.
Судова кореспонденція, скерована на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресатів за вказаною адресою.
Частиною 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , 17 квітня 2007 року, було укладено договір поруки за №109145.
Згідно з пунктами 1.3., 1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що й позичальник, у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.
Згідно умов Кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Кредитному договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені кредитним договором. У порушення умов кредитного договору, позичальник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася прострочена заборгованість.
15.11.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги №2083/К. За цим Договором в порядку та на умовах, визначених ним, Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» належні банку права вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави (іпотеки), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного Кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Стаття 514 Цивільного кодексу України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2011 року у справі №1512/2-1243/11 набрало законної сили, однак, станом на сьогоднішній день боржниками не виконано.
Про існування указаного рішення відповідачам було достеменно відомо. Так, 26 квітня 2013 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через представника подали до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2013 року залишено без руху заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2011 року по цивільній справі № 1512/2-1243/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.
Після усунення заявниками виявлених у заяві недоліків, ухвалою судді від 27.05.2013 року до розгляду у судовому засіданні було призначено питання щодо строків подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2011 року по цивільній справі № 1512/2-1243/11. При цьому до огляду у судовому засіданні були витребувані матеріали виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1243/11, і визнано обов`язковою явку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представників Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.
26 червня 2013 року представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надав клопотання про поновлення строків звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В клопотанні та заяві про перегляд заочного рішення суду, поданій заявниками 26 квітня 2013 року, причинами звернення до суду лише 26 квітня 2013 року з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого 01 березня 2011 року зазначено те, що відповідачі дізналися про ухвалене заочне рішення на початку 2013 року з початком проведення виконавчих дій, а копію рішення отримали лише 19 квітня 2013 року.
Ухвалою судді від 25.09.2013 року прийнято заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2011 року по цивільній справі № 1512/2-1243/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та призначено заяву до розгляду.
Ухвалою суду від 16.12.2013 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2011 року по цивільній справі № 1512/2-1243/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту залишено без задоволення.
Рішення в апеляційному порядку оскаржено не було, набрало законної сили.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та триває по сьогоднішній день. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц зробила висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

На час дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), а також, на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг строків позовної давності зупинився. Воєнний стан триває в Україні і на даний час.

Суми, передбачені статтею 625 ЦК України нараховано позивачем за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року в межах строків позовної давності.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 зроблено Висновок про правомірність нарахування на суму основної заборгованості індексу інфляції, оскільки позивач скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ. Відтак, з цієї дати валютою заборгованості стала національна валюта України гривня, тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним.

Отже, з дати ухвалення заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2011 року у справі №1512/2-1243/11, яким з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0 від 17 квітня 2007 року в розмірі 507114 (п`ятсот сім тисяч сто чотирнадцять) гривень 09 коп., валютою заборгованості стала національна валюта України гривня, тому нарахування індексу інфляції на таку заборгованість є правомірним.

З урахування викладеного, позивачем нараховано відповідачу наступні суми, передбачені статтею 625 ЦК України за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року на заборгованість 507114,09 грн.

Розрахунок 3% річних здійснено за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С сума заборгованості, Д кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 12.03.2017 до 31.12.2019. Кількість днів у періоді 1025. Сума 507 114,09 x 3 % x 1025 : 365 : 100 = 42 722,63 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 01.01.2020 до 31.12.2020. Кількість днів у періоді 366, сума 507 114,09 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 15 213,42 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 01.01.2021 до 23.02.2022. Кількість днів у періоді 419, сума: 507 114,09 x 3 % x 419 : 365 : 100 = 17 464,18 грн. Всього: 75 400,22 грн.

Інфляційні витрати: Період (12.03.2017 23.02.2022), індекс інфляції: березень 2017 101,80 грн., квітень 2017 100,90 грн., травень 2017 101,30 грн., червень 2017 101,60 грн., липень 2017 100,20 грн., серпень 2017 99,90 грн., вересень 2017 102,00 грн., жовтень 2017 101,20 грн., листопад 2017 100,90 грн., грудень 2017 101,00 грн., січень 2018 101,50 грн., лютий 2018 100,90 грн., березень 2018 101,10 грн., квітень 2018 100,80 грн., травень 2018 100,00 грн., червень 2018 100,00 грн., липень 2018 99,30 грн., серпень 2018 100,00 грн., вересень 2018 101,90 грн., жовтень 2018 101,70 грн., листопад 2018 101,40 грн., грудень 2018 100,80 грн., січень 2019 101,00 грн., лютий 2019 100,50 грн., березень 2019 100,90 грн., квітень 2019 101,00 грн., травень 2019 100,70 грн., червень 2019 - 99,50 грн., липень 2019 99,40 грн., серпень 2019 99,70 грн., вересень 2019 100,70 грн., жовтень 2019 100,70 грн., листопад 2019 100,10 грн., грудень 2019 99,80 грн., січень 2020 100,20 грн., лютий 2020 99,70 грн., березень 2020 100,80 грн., квітень 2020 100,80 грн., травень 2020 100,30 грн., червень 2020 100,20 грн., липень 2020 99,40 грн., серпень 2020 99,80 грн., вересень 2020 100,50 грн., жовтень 2020 101,00 грн., листопад 2020 101,30 грн., грудень 2020 100,90 грн., січень 2021 101,30 грн., лютий 2021 101,00 грн., березень 2021 101,70 грн., квітень 2021 100,70 грн., травень 2021 101,30 грн., червень 2021 100,20 грн., липень 2021 100,10 грн., серпень 2021 99,80 грн., вересень 2021 101,20 грн., жовтень 2021 100,90 грн., листопад 2021 100,80 грн., грудень 2021 100,60 грн., січень 2022 101,30 грн., лютий 2022 101,60 грн.

Інфляційне збільшення: 507 114,09 x 1.51165218 - 507 114,09 = 259 466,03 грн. Загальна заборгованість: 259 466,03 грн. (інфляційне збільшення) + 75 400,22 грн. (3% річних) = 334 866,25 грн.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 4018,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору).

Керуючись ст.ст. 15, 16, 202, 514, 523-526, 530, 554, 598, 599, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.10-13, 137, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, - задовольнити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код за інфляційні втрати та 3 % річних в загальному розмірі 334 866,25 грн. (триста тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят шість гривень двадцять п`ять копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», код за , витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 018,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. М. Куриленко