Справа № 643/4875/25
Провадження № 2-др/643/67/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

12.11.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Єрьоміної Д. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові питання про ухвалення додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлова В`ячеслава Ігоровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 643/4875/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якому просить:

стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 29.10.2025 у справі № 643/4875/25 задоволено частково позов ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що наявні витрати позивача на професійну правову допомогу, представник позивача звертається до суду для вирішення цього питання.

Клопотання подано через систему «Електронний суд» 03.11.2025.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.11.2025 клопотанню присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 643/4875/25, номер провадження 2-др/643/67/25, визначено головуючим суддею Власенка М. В.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.11.2025 прийнято до розгляду клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та призначено судове засідання.

11.11.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Павлов В. І. звернувся через систему «Електронний суд» з заявою про розгляд клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без участі заявниці та його представника.

11.11.2025 представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Булах-Кобець Н. Ю. звернулася через систему «Електронний суд» з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у кому просить заяву представника позивача про стягнення витрат на оплату правничої допомоги задовольнити частково та зменшити розмір стягнення витрат на правничу допомогу до 10000 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 20000,00 грн. завищеним та необґрунтованим, оскільки така сума не відповідає критерію співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, та не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності та обґрунтованості їх розміру , їх стягнення становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Також представник відповідача зазначає, що доказів фактичної сплати позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи відсутні, а наданий детальний опис виконаних робіт не містить переліку конкретних дій/робіт, які були виконані адвокатом. Разом з цим, представник відповідача наголошує на кількість судових засідань у цій справі та часткове задоволення позову.

12.11.2025 від представника відповідача надійшла заява про розгляд клопотання представника позивача без її участі.

Учасники справи про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Причини неявки третьої особи суду невідомі.

Неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані представником позивача та представником відповідача заяви та клопотання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив таке.

Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 29.10.2025 у справі № 643/4875/25 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ПрАТ «СГ «ТАС», про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 118884,33 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1188,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що 05.01.2025 ОСОБА_1 уклала з адвокатом Павловим В. І. договір про надання правничої допомоги № 0501/25 (далі Договір).

З п. 2.1 Договору слідує, що сутністю доручення складає представництво інтересів Клієнта у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з усіма правами, наданими ЦПК України, без обмежень.

Згідно п. 4.2.1 Договору вартість правничої допомоги в суді першої інстанції є фіксованою та становить 20000,00 грн.

У детальному описі наданих послуг, складеного адвокатом Павловим В. І.., зазначено, що у суді першої інстанції завершено розгляд справи, сторонами складено акт приймання-передачі наданих послуг, де зазначено вартість правничої допомоги 20000,00 грн.

Згідно акту виконаних робіт Адвокат надав, а Клієнт отримав наступну правничу допомогу: представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вартість якої становить 20000,00 грн.

При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного суду від 12.06.2024 у справі № 444/3403/20 зроблений висновок, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 13.03.2025 по справі 275/150/22.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 від 28 листопада 2002 року Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також судом враховуються доводи представника відповідача про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, у зв`язку з чим зазначає таке.

Щодо документального підтвердження понесених позивачем витрат, то практикою Верховного Суду висловлено позицію про те, що розподілу підлягають і такі витрати, які ще фактично не понесені, але послуги надані.

Крім цього, суд враховує, що складання позовної заяви та заяви про забезпечення позову не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спірні правовідносини у цій справі, а також враховує кількість судових засідань та ціну позову, тобто оцінює надані адвокатом послуги критерію співмірності.

Отже, зважаючи на наведене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, про що згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України необхідно ухвалити додаткове судове рішення.

Керуючись ст. 12, 13, 133, 134, 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 643/4875/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування шкоди.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Павлова В`ячеслава Ігоровича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання професійної (правничої) допомоги у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», код за , м. Київ, пр. Берестейський, 65.

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 12.11.2025.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО