Справа № 136/9/23
провадження № 2/136/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, цивільну справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права приватної власності, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Судом встановлено, що 16.09.2025 прокурор через систему Електронний суд направив заяву, в якій просив повернутись до стадії підготовчого судового засідання, мотивуючи тим, що підготовче провадження у справі №136/9/23 було закрито 20.02.2024, тоді як 09.04.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025, вказані зміни мають на ретроспективну дію, у зв`язку із чим виникла необхідність у поверненні до підготовчого засідання з можливістю реалізації прав сторони визначених ст.49 ЦПК України.

У подальшому через систему Електронний суд прокурор подав заяву про зміну підстав позову, додавши позовну заяву у новій редакції, зазначивши, що прокурором пред`явлено позов про витребування у відповідача майна, як у добросовісного набувача (ст.388 ЦК України), тоді як з урахуванням внесених законодавчих змін стороною позивача заперечується добросовісність ОСОБА_1 під час набуття спірних земельних ділянок у власність, відтак підставами є недобросовісність його дій (ст..387 ЦК України). Ураховуючи те, що сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів не може вийти за межі позовних вимог та всупереч принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу, наведене стало підставою для подачі заяви про зміну підстав позову.

У судове засідання прокурор не з`явився надав до суду заяву, у якій просив вирішити питання про повернення до стадії підготовчого судового засідання з метою реалізації прав визначених ст.49 ЦПК України, у зв`язку із набранням чинності законодавчих змін, яке було ініційоване прокурором 15.09.2025, утім рішення за яким судом не прийнято. Вказане клопотання прокурор підтримав, просив розглянути за його відсутності.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши ініційовані прокурором клопотання, дійшов висновку про таке.

За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми прав до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 16.12.2021 у справі №910/7103/21 Верховний Суд зазначив, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого судового провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадії процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Отже заявляючи вимоги про повернення до стадії підготовчого провадження заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

В постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №234/11607/20 зроблено висновок, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

У даному випадку, заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, прокурор обґрунтовує це змінами законодавства під час розгляду судової справи та необхідності вирішити питання щодо зміни підстав позову, з урахуванням законодавчих змін щодо посилення захисту прав добросовісного набувача.

Судом встановлено, що Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12.03.2025, набрав чинності 09.04.2025, яким внесено зміни, зокрема, до ст. ст. 261, 388, 390 і 391 ЦК України.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень вище вказаного Закону, положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо: нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом; нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

З огляду на внесені зміни, у ході розгляду даної справи суду необхідно оцінити наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна, оскільки судове рішення, ухвалене за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень ст. ст. 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не зможе вважатися таким, що відповідає нормам справедливого судового розгляду згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, а вказані зміни матеріального права мають зворотну дію в часі, такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, порядок подачі яких визначено ст.83, 84 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Разом з цим, як було встановлено підготовче судове засідання у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду ухвалою суду від 20.02.2024, вчинення дій визначених ст.189 ЦПК України є неможливим.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя та про справедливий судовий розгляд кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, що мають за мету завадити безладності судового процесу.

Разом з тим ЄСПЛ зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Закон України від 12.03.2025 № 4292-ІХ суттєво впливає на застосування судом та учасниками процесу вказаних законодавчих змін, є виключним фактором і не залежать від волі сторін, прокурора.

Враховуючи викладене, існує необхідність повернення до стадії підготовчого провадження з метою реалізації процесуальних прав учасниками цивільного процесу.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про зміну підстав позову, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до ч.5 ст.49 ЦПК України, у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частинами третьою, четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Вирішуючи заяву прокурора в цій частині, суд приймає до уваги позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 09 липня 2020 року по справі N 922/404/19, де зазначено, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Судом встановлено, що позивач змінив обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заява про зміну підстав позову разом із позовною заявою подана через систему Електронний суд із долученням до неї доказів направлення в електронній формі через електронний кабінет, з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, Липовецькій міській раді та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області, тоді як іншим учасникам (відповідачеві, його представнику, третім особам) докази направлення заяв відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява прокурора про зміну підстав позову має бути прийнята до розгляду, з метою уникнення надмірного формалізму та забезпечення реалізації іншими учасниками своїх прав, на прокурора слід покласти обов`язок надати суду докази направлення такої заяви та позову усім учасникам цивільного процесу, у зв`язку із чим суд оголошує перерву в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 189, 260, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про повернення до стадії підготовчого судового засідання - задовольнити.

Повернутися на стадію підготовчого провадження у цивільній справі № 136/9/23 за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності з одночасним припиненням права приватної власності, скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки, витребування земельної ділянки.

Прийняти заяву прокурора про зміну підстав позову та у подальшому розгляд справи здійснювати з урахуванням позовної заяви у новій редакції.

Зобов`язати прокурора надати докази направлення позовної заяви іншим учасникам (відповідачеві, його представнику, третім особам), - протягом 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 01.12.2025 о 14:30 годині.

Надати учасникам справи можливість надання заяв по суті з дотриманням вимог ст.ст.178-181 ЦПК України, відповідачеві - тривалістю 15 днів, іншим учасникам справи 5 днів з моменту отримання заяв.

Копію даної ухвали суду направити учасникам цивільного процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її проголошення суддею.

Суддя Світлана ШПОРТУН