Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4068/25
Номер провадження2/711/2005/25
РІШЕННЯ
11 листопада 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача Зелтіньш Ю.Ю.,
відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення,
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що підприємство надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання та водовідведення, нараховується щомісячно, а їх розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Всупереч вимогами законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2015 до 01.03.2025 утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 71 121,77 грн.
Крім того, позивач в обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 01.03.2022 на офіційному сайті КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради опубліковане повідомлення про публічну пропозицію (оферту), публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Такий договір вважається укладеним, якщо протягом 30 днів, з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги, співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Водночас, оскільки відповідачі зареєстровані за спірною адресою, тому вони на законних підставах є користувачами та відповідають визначенню «індивідуальний споживач». Мешканці будинку за вказаною адресою на сьогодні не приймали рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, тому, як стверджує позивач, з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, укладено публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Також позивач зазначає, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради зверталося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявами про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів як боржників заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, на підставі яких були видані судові накази, а саме: 1) 13.11.2018 у справі №711/8969/18, який ухвалою суду від 27.09.2024 був скасований; 2) 07.05.2020 у справі №711/2625/20, який ухвалою суду від 27.09.2024 був скасований; 3) 23.04.2021 у справі №711/1997/21, який ухвалою суду від 27.09.2024 був скасований; 4) 15.05.2021 у справі №711/1879/22, який ухвалою суду від 26.09.2024 був скасований; 5) 25.05.2023 у справі №711/2598/23, який ухвалою суду від 26.09.2024 був скасований; 6) 27.05.2024 у справі №711/3501/24, який ухвалою суду від 27.09.2024 був скасований.
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, що складає 71 121,77 грн, та витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 45 хв 18 червня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.36-37).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.06.2025 розгляд справи відкладений до 14 год 10 хв 23 липня 2025 року (а.с.97-98).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.07.2025 розгляд справи відкладений до 11 год 00 хв 25 серпня 2025 року (а.с.108-110).
Заперечення проти позовних вимог відповідач ОСОБА_2 грунтує на тому, що вона разом з сином ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , однак з 2004 року вони в означеному об`єкті житлової нерухомості не проживають, а відповідно і не споживали ніяких комунальних послуг. Це обумовлено було тим, що колишній чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 , у квартирі АДРЕСА_1 замінив замки, ключі не надав та не пускав до квартири як її, так і їх спільного сина ОСОБА_3 , тим самими перешкоджав їм як співвласникам користуватися своєю власністю.
Також відповідач ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що шлюб між нею та ОСОБА_1 розірваний рішенням суду від 03.11.2003. У зв`язку з цим відповідач у відзиві зазначає, що понад 20 років вона зі своїм колишнім чоловіком не спілкувалась, з сином він також не спілкувався. Саме колишній чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_1 , всі ці роки користувався означеною квартирою.
Крім того відповідач ОСОБА_2 зазначає у відзиві на позов, що їй не було відомо про існування боргів за комунальні послуги, які надавалися до квартири АДРЕСА_1 . Лише, коли в серпні 2024 року їй заблокували рахунок, вона дізналася про заборгованість по оплаті за опалення та гарячу воду. Зателефонувавши до КП «Черкасиводоканал» вона дізналася про те, що за холодну воду також є заборгованість.
У цьому контексті відповідач ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що судовим рішенням у справі №711/6971/24 (провадження №2/711/2319/24) та в справі №711/7333/23 (провадження №2/711/2709/24) встановлено ті факти, що ОСОБА_1 не впускає та заважає потрапити до квартири АДРЕСА_1 як колишній дружині ОСОБА_2 , так і сину ОСОБА_3 , а також те, що саме відповідач ОСОБА_1 повинен нести відповідальність по боргах з оплати житлово-комунальних послуг.
Також відповідач ОСОБА_2 звертає увагу суду, що з 16.09.2024 вона та її син ОСОБА_3 перестали бути зареєстрованими проживанням у квартирі АДРЕСА_1 .
Підсумовуючи викладене, відповідач ОСОБА_2 у відзиві робить висновок, що оскільки ані вона, ані її син ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживали та не споживали ніяких комунальних послуг, тому позов відповідач не визнає та вважає зобов`язання з оплати вартості послуг позивача слід покласти виключно на ОСОБА_1 як єдиного фактичного споживача комунальних послуг, що надавалися позивачем.
Розгляд справи 25.08.2025 о 11 год 00 хв не відбувся з підстав того, що склад суду був зайнятий у розгляді іншої цивільної справи №711/5898/25. Розгляд справи відкладено до 15 год 00 хв 28 жовтня 2025 року (а.с.138).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.10.2025 розгляд справи відкладений до 10 год 30 хв 04 листопада 2025 року (а.с.156-157).
Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені в мотивувальній частині позовної заяви. Також повідомила суд, що, обставини не проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 , у період з 01.10.2015 до 01.03.2025, не впливають на позовну вимогу, оскільки відповідачі є співвласниками означеного об`кту нерухомості, а тому повинні спільно нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Крім того повідомила суд, що в означений період часу жоден зі співвласників не звертався до КП «Черкасиводоканал» із заявою про те, що у квартирі фактично проживає лише одна особа, а тому нарахування вартості відповідних житлово-комунальних послуг проводилося позивачем з призми саме трьох проживаючих осіб. Лише, коли у серпні 2024 року до позивача звернулася відповідач ОСОБА_2 та повідомила, що ані вона, ані її син ОСОБА_3 в означеному житлі не проживають, працівниками КП «Черкасиводоканал» був складений відповідний акт і нарахування за комунальні послуги з серпня 2024 року здійснено з призми однієї особи.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, що пред`явлені КП «Черкасиводоканал» як до неї, так і до іншого відповідача ОСОБА_3 , з підстав, що викладені у мотивувальній частині як відзиву на позовну заяву, так і заперечень на відповідь на відзив. Просила суд стягнути суму боргу за надані житлово-комунальні послуги на користь позивача лише з відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі, що відповідає вартості відповідної житлово-комунальної послуги, що підлягає нарахуванню на одну особу, оскільки в спірний період в часі в квартирі АДРЕСА_1 проживав лише він, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в означеній квартирі не проживали. Крім того підтвердив той факт, що квартира АДРЕСА_1 не обладнана вузлом обліку холодного водопостачання, а також те, що до позивача із заявою (заявами) про нарахування вартості відповідної житлово-комунальної послуги з призми однієї особи до КП «Черкасиводоканал» не звертався.
Відповідач ОСОБА_3 в жодне судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи щоразу був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
04 листопада 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 30 хв 11 листопада 2025 року.
Суд, заслухавши вступні слова представника позивача ОСОБА_4 та відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПУО: 03357168, вид економічної діяльності якого є, в тому числі, забір, очищення та постачання води (основний), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.08.2023 (а.с.26).
Також із договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 04.11.2009 (далі Договір від 04.11.2009), що укладений між КП «Черкасиводоканал» як виконавцем та ОСОБА_1 як споживачем, суд встановив, що предметом означеного правочину є те, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п.1 Договору від 04.11.2009). Пунктом 2 Договору від 04.11.2009 передбачено, що суб`єктами користування послугами є власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї у кількості 3 осіб. Пунктом 27 Договору від 04.11.2009 визначено, що цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або про необхідність його перегляду (а.с.21).
Із ухвал Придніпровського районного суду м. Черкаси про скасування судового наказу від 27.09.2024 в справі №711/8969/18, від 27.09.2024 у справі №711/2625/20, від 27.09.2024 у справі №711/1997/21, від 26.09.2024 у справі №711/1879/22, від 26.09.2024 у справі №711/2598/23 та від 27.09.2024 у справі №711/3501/24 суд встановив, що означеними судовими рішеннями були скасовані судові накази відповідно від 13.11.2018, 07.05.2020, 23.04.2021, 16.05.2022, 25.03.2023 та 27.05.2024 (а.с.13-20).
Також у судовому засіданні були досліджені копія витягу з паспорта громадянина України, яким документована відповідач ОСОБА_2 , та витяг з реєстру територіальної громади №2024/011183562, зі змісту яких суд встановив, що відповідач була зареєстрована проживанням у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 16.02.2000 і до 15.09.2024 включно (а.с.116-117, 118).
Із копії свідоцтва про право власності на житло від 24.01.2002, що видане виконавчим комітетом Придніпровської районної ради м. Черкаси, суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (а.с.119).
Із акту КП «Черкасиводоканал» від 21.08.2024 суд встановив, що представником означеного підприємства Чижиковою А. в присутності сусідів з квартири АДРЕСА_4 провели обстеження на факт (кількість) проживаючих осіб, за результатами якого встановили, що з трьох зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 дуже рідко з`являється один чоловік, однак постійно не проживає. На підставі означеного акту пропоновано призупинити нарахування вартості житлово-комунальних послуг на двох осіб з 01.08.2024 до 31.12.2024 (а.с.132).
Також у судовому засіданні були досліджені копія витягу з паспорта громадянина України, яким документований відповідач ОСОБА_3 , та витяг з реєстру територіальної громади №2024/011203526, зі змісту яких суд встановив, що відповідач був зареєстрований проживанням у квартирі АДРЕСА_1 , починаючи з 16.02.2000 і до 15.09.2024 включно (а.с.147, 148).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, що діяв у період 01.01.2005 до 01.05.2019 (далі Закон №1875), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), що діє, починаючи з 01.05.2019, до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Необхідність застосування під час ухвалення судового рішення в цивільній справі №711/4068/25 як положень Закону №1875, так і Закону №2189, обумовлено тим, що спірні правовідносини між сторонами виникли у період часу з 01.10.2015 до 01.03.2025, тобто у період дії означених нормативно-правових актів.
Серед основних зобов`язань споживача як Закон №1875, так і Закон №2189 визначають оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.3 ст.20 Закону №1875 та п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, якою встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 3 ст.9 Закону №2189 встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Таким чином, відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в розумінні положень як Закону №1875, так і Закону №2189, що їм надає КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за адресою місцезнаходження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі і право проживання у якій, у встановленому законом порядку, усі вони мали у період часу нарахування позивачем боргу з призми трьох проживаючих фізичних осіб, тобто в період з 01.10.2015 до 01.08.2024.
Статтею 369 ЦК України, передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.4 ст. 544 ЦК України).
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній сумісній власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 які, станом на момент виникнення заборгованості, були співвласниками та продовжують бути такими, станом на день пред`явлення позивачем позову до суду, щодо об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , мали право на проживання у цьому об`єкті нерухомості усі співвласники (відповідачі) до 15.09.2024 включно, були споживачами комунальних послуг, що надаються позивачем до вказаної квартири, проте своєчасно та у повному обсязі не вносили плату за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тому, згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради у формі довідки про нарахування плати та розмір платежів, зобов`язані сплатити заборгованість по оплаті вказаних послуг у розмірі 71 121,77 грн.
Розрахунок боргу, що позивачем викладений в оборотці нарахувань та сплат за послуги водокористування та водовідведення за період з 01.10.2015 до 31.12.2019 у взаємозв`язку з даними довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.01.2020 по 01.03.2025, є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідачів перед позивачем у розмірі заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Проте суд, визначаючи заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, звертає увагу учасників справи, що із довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.01.2020 по 01.03.2025 безспірно вбачається, що починаючи з 01.08.2024 і до 01.03.2025 позивачем здійснено нарахування вартості відповідних житлово-комунальних послуг з призми лише одного проживаючого в означеному об`єкті житлової нерухомості, тобто відповідача ОСОБА_1 . Більше того, що починаючи з 16.09.2024 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не зареєстровані проживанням у квартирі АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги, в частині солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 боргу за житлово-комунальні послуги, що виник у період часу з серпня 2024 року до березня 2025 року включно, є такими, що недоведені належними і допустимими доказами, а відповідно у їх задоволенні слід відмовити. При цьому борг за період з серпня 2024 року до березня 2025 року включно підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 .
При цьому суд не враховує, здійснену відповідачем сплату у серпні-вересні 2024 року грошових коштів у загальній сумі 21 612,15 грн у рахунок сплати боргу з водопостачання та водовідведення за період з серпня 2024 року до вересня 2024 року, оскільки як пояснила представник позивача і підтвердив дану обставину відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні, означена сума коштів була стягнута органом державної виконавчої служби з метою виконання одного з судових наказів до часу його скасування судом у вересні 2024 року. У зв`язку з цим, означена сума коштів правомірно позивачем зарахована на заборгованість з оплати відповідних житлово-комунальних послуг за період, що передує серпню-вересню 2024 року.
З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, за період з 01.10.2015 до 01.03.2025 підлягає задоволенню частково, а саме з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарному стягненню підлягає боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за період з 01.10.2015 до 01.08.2024 в сумі 65 208,04 грн. Водночас різниця заборгованості за означені комунальні послуги в сумі 5913,73 грн, що виникла за період з 01.08.2024 до 01.03.2025, підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 , оскільки лише він був зареєстрований проживанням в означений період у квартирі АДРЕСА_1 , а відповідно саме він мав сплачувати відповідні послуги, що надавалися до означеного об`єкту нерухомості позивачем.
Водночас суд відхиляє як твердження відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що викладені у заявах по суті спору, так і твердження відповідача ОСОБА_1 , проголошене в судовому засіданні, що відбулося 04.11.2025, про те, що за весь період нарахування позивачем боргу, тобто з 01.10.2015 до 01.03.2025, нарахування вартості відповідних житлово-комунальних послуг мало б бути здійснено з призми лише 1 особи, що використовувала означені послуги, оскільки два інші співвласники (відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) не проживали в цей час у квартирі АДРЕСА_1 з огляду на таке.
Пунктом 6 ч.1 ст.20 Закону №1875 передбачено було, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Водночас п.6 ч.1 ст.7 Закону №2189 наразі передбачено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Абзацом третім підпункту 1 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, що були чинними в період з 21.07.2005 до 01.05.2022, передбачено було, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Згідно підпункту 7 пункту 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85), що діють, починаючи з 01.05.2022, передбачено, що споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови документального підтвердження відповідно до умов договору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які стверджують, що не проживали у квартирі АДРЕСА_1 , а відповідно і не споживали комунальні послуги, повинні були надати постачальнику комунальних послуг (КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради) належним чином підтверджену заяву про не проживання в означеній квартирі разом із відповідними підтверджуючими доказами такого не проживання. У протилежному випадку, відповідачі як співвласники об`кту нерухомості несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у квартирі, за якою зареєстровано їх місце проживання та співвласниками якої вони є.
Частинами 1, 2 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1,2 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.4 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте, всупереч означеним положенням процесуального закону, відповідачами не надано суду доказів як непроживання у квартирі АДРЕСА_1 , так і звернення до КП «Черкасиводоканал» протягом усього спірного періоду, тобто з 01.10.2015 до 01.08.2024, із заявами про не нарахування вартості відповідних житлово-комунальних послуг з призми того, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в означеному житлі та не є споживачами комунальних послуг, що надавалися до означеної квартири позивачем.
У цьому контексті суд звертає увагу учасників справи, що відповідач ОСОБА_1 , укладаючи з КП «Черкасиволоканал» договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 04.11.2009, у п.2 цього правочину вказав, що відповідними послугами користуються 3 особи (а.с.21). Крім того зі змісту ухвал Придніпровського районного суду м. Черкаси про скасування судового наказу від 27.09.2024 в справі №711/8969/18 (а.с.13), від 27.09.2024 у справі №711/1997/21 (а.с.15), від 26.09.2024 у справі №711/1879/22 (а.с.16-17) та від 26.09.2024 у справі №711/2598/23 (а.с.18-19) суд встановив, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявами про скасування відповідних судових наказів як на підставу для їх скасування зазначав те, що квартира АДРЕСА_1 належить трьом співвласникам, які повинні нести відповідальність по сплаті житлово-комунальних послуг пропорційно належним часткам у праві власності на житло.
З означених підстав суд також відхиляє і твердження відповідача ОСОБА_1 проголошене під час судового засідання, що відбулося 04.11.2025, про те, що за весь час борг за водопостачання та водовідведення слід стягнути саме з нього з призми споживання означених послуг як на одну особу.
Також суд відхиляє посилання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що викладені у запереченні на відповідь на відзив, на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси, що ухвалене в справі №711/7333/23, оскільки згідно положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення підлягають частковому задоволенню, а саме: солідарному стягненню з усіх відповідачів підлягає борг за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за період з 01.10.2015 до 01.08.2024, в сумі 65 208,04 грн, а різниця заборгованості за означені комунальні послуги в сумі 5913,73 грн, що виникла за період з 01.08.2024 до 01.03.2025, підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 , оскільки встановлено, що позивач є надавачем комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, ним надані відповідні комунальні послуги відповідачам як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами (а.с.25) та не спростовані відповідачами.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 та/або відповідач ОСОБА_2 та/або відповідач ОСОБА_3 звільнені від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 322, 369, 509, 525, 526, 541, 543, 610, 633, 634 ЦК України, ст.13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24 червня 2004 року № 1875-IV ст. 5,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, ст.13,76, 77, 79, 80, 81, 89, 133, 141, 244, 258, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, за період з 01.10.2015 до 01.08.2024, в розмірі 65 208 (шістдесят п`ять тисяч двісті вісім) гривень 04 (чотири) копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, за період з 01.08.2024 до 01.03.2025, в розмірі 5913 (п`ять тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради в рівних частках судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, тобто з кожного по 1009 (одна тисяча дев`ять) гривень 33 (тридцять три) копійки.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 11 листопада 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, код ЄДРПУО: 03357168, місцезнаходження: м. Черкаси, вул. Гетьмана Сагайдачного, 12.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: О. В. Петренко