ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/421/25 Провадження № 2/636/1572/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання -Ріпи І.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» в особі представника Прохоренка Валерія Петровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС» (далі по тексту - АТ «КБ «ГЛОБУС») в особі представника адвоката Прохоренка В.П. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» від 25.05.2021 року у розмірі 20681 ,88 грн., а також понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2021 року ОСОБА_1 подано заяву анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано публічну пропозицію банку. В анкеті-заяві відповідачкою зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту 18299,88 грн., строк кредитування 36 місяців з 25.05.2021 по 24.05.2024; пільговий період 13 місяців з 25.05.2021 по 25.06.2022; комісія за управління кредитом - 3,00 % щомісяця, розмір процентної ставки % річних 0,00001%, схема повернення кредиту- ануїтет, реальна процентна ставка 55,23412% річних, загальна вартість кредиту -27632,88 грн. Підписанням заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що на момент укладення договору ознайомилсь з повним текстом договору (у тому числі тарифами), повністю зрозуміла його зміст та погоджується із усіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладення цього договору. Відповідно до графіку платежів позичальниця зобов`язується у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати суму платежу в розмірі 859,08 грн.

Зазначає, що відповідачкою порушено умови договору, оскільки остання не повернула грошові кошти відповідно до графіку платежів та договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань станом на 01.11.2024 року утворилась заборгованість за договором в розмірі 20 681,88 грн., з яких: 10 799,88 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 9 882,00 грн. прострочена заборгованість по процентам (комісіям), яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Також у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В окремо наданій до суду заяві представник позивача просив суд про розгляд справи у його відсутності.

Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 22.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лихачова Р.Б. надійшов відзив на позовну заяву АТ «КБ «ГЛОБУС», в якому сторона відповідача просить: застосувати строк позовної давності у вказаній цивільній справі, а також відмовити у задоволенні позову АТ «КБ «ГЛОБУС» в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що вимога позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом не відповідає обставинам справи, оскільки 29.08.2025 року відповідачкою було сплачено на рахунок позивача 10799,88 грн. прострочена заборгованість за кредитом відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 20649. Таким чином позивач не вправі вимагати стягнення заборгованості, яка є погашеною. Також посилається на те, що розрахована позивачем заборгованість за період з 25.05.2021 року по 24.05.2024 року, тобто поза межами позовної давності. Крім того, звернення банку до суду з цим позовом відбулося лише у 2025 році після спливу строку позовної давності. Також посилається на безпідставність вимог позивача про стягнення з відповідачки щомісячної комісії за кредитним договором, оскільки банк на порушення вимог ст.ст. 11,12 Закону України «Про споживче кредитування`не зазначив та не надав доказів наявності переліку послуг з обслуговування кредиту і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору.

Представник відповідачки також посилається на те, що належних і достатніх доказів у підтвердження виникнення між позивачем та відповідачкою зобов`язальних відносин, позивачем не надано: відсутні відомості про отримання відповідачкою одноразового ідентифікатора, докази реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та фактичного користування останньою цих коштів. Також посилається на те, що вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки належних доказів понесення цих витрат позивачем не надано.

Також 09.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Лихачова Р.Б. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачки, із зазначенням відмовити у задоволенні позовних вимог за підставами, зазначеними у відзиві на позов.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 25.05.2021 року ОСОБА_1 підписала заяву анкету за № 41077860 на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано публічну пропозицію банку. В анкеті-заяві відповідачкою зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом: сума кредиту 18299,88 грн., строк кредитування 36 місяців з 25.05.2021 по 24.05.2024; пільговий період 13 місяців з 25.05.2021 по 25.06.2022; комісія за управління кредитом - 3,00 % щомісяця, розмір процентної ставки % річних 0,00001%, схема повернення кредиту- ануїтет, реальна процентна ставка 55,23412% річних, загальна вартість кредиту -27632,88 грн. Підписанням цієї заяви-анкети відповідачка підтвердила, що акцептує Публічну пропозицію банку на укладання Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС» в повному обсязі, з урахуванням умов і правил надання всіх банківських послуг, як обраних безпосередньо при укладанні договору, так і послуг, що можуть бути надані у процесі обслуговування, тарифами, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки про надання споживчого кредиту, інших додатків, що розміщені на сайті Банку globusbank.com.ua, складають Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, укладення якого вона підтвердила, а також зобов`язується виконувати його умови.

Відповідно до графіку платежів позичальник зобов`язується у період з моменту отримання кредиту до 1 числа кожного місяця вказано у графіку платежів сплачувати суму платежу в розмірі 859,08 грн.

Відповідно до п.1.4 договору перелік та вартість послуг, що надаються банком клієнту, визначається в заяві-анкеті на приєднання до договору, Тарифах або тарифних пакетах, що діють у банку. Все, що не передбачене заявою-анкетою на приєднання до договору та/або тарифами, визначено повною мірою договором, програмами та/або умовами продукту, що оприлюднені на офіційному сайті банку.

Відповідно до п.1.7 договору дата набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження структурних підрозділів банку та/або кредитного посередника банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання банком послуг, в т.ч. через мобільний додаток), в якому клієнт подає заяву-анкету на приєднання до договору.

Згідно п. 1.8, укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором.

За умовами п. 1.9 підписанням паперової або електроної заяви-анкети на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору з додатками (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору.

Відповідно до п. 1.12, укладенням договору сторони погодили, що примірник заяви-анкети на приєднання до договору може надаватися банком клієнту в паперовій формі та/або надсилатись в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема, але не виключно за допомогою мобільного додатку, в залежності від технічних можливостей банку.

Пунктом 4.1. Додатку 1 до договору визначено зобов`язання клієнта, зокрема:

4.1.1. використати споживчий кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору та додатків.

4.1.2. своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. заявою-анкетою на приєднання до договору).

4.1.3. повністю повернути банку суму отриманого споживчого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до договору та графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день Банку.

В позовній заяві банк вказує, що у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 01.11.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 20 681,88 грн., з яких: 10 799,88 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 9 882,00 грн. прострочена заборгованість по процентам (комісіям), і на підтвердження цього надав розрахунок заборгованості.

10.07.2024 року позивач направив ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості в розмірі 20681,88 грн., яку відповідачка не погасила в установлений банком строк, тому останній звернувся до суду із зазначеним позовом.

При розгляді справи до суду як додаток до відзиву на позовну заяву стороною відповідача надана копія квитанції до платіжної інструкції на переказ коштів № 20649 в розмірі 10799,90 грн., сплачених ОСОБА_1 на рахунок АТ КБ «ГЛОБУС» з призначенням платежу: перерахування коштів на погашення заборгованості згідно кредитного договору №41077860 від 25.05.2021 року. У зв`язку із чимпредставник відповідачки адвокат Лихачов Р.Б. просив відмовити у задоволенні позову про стягнення зазначених коштів , посилаючись на те, що позивач не вправі вимагати стягнення заборгованості, яка вже є погашеною.

Факт погашення ОСОБА_1 простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 10 799,88 грн. не спростований позивачем. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно дост. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідност. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України.

За вище викладених обставин суд дійшов висновку про укладення між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 кредитного договору та неналежне виконання позичальницею своїх зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої за розрахунком позивача станом на 01.11.2024 року складає 20 681,88 грн., з яких: 10 799,88 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 9 882,00 грн. прострочена заборгованість по процентам (комісіям).

При цьому посилання представника відповідачки адвоката Лихачова Р.Б. на те, що належних і достатніх доказів у підтвердження виникнення між позивачем та відповідачкою зобов`язальних відносин, позивачем не надано, оскільки відсутні відомості про отримання відповідачкою одноразового ідентифікатора, докази реєстрації відповідачки в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та фактичного користування останньою цих коштів, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При розгляді справи судом встановлено, що кредитний договір укладений позивачем та ОСОБА_2 відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» і цей договір підписаний сторонами відповідно до вимог ст. 12 цього Закону аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису)за письмовою згодою сторін, та без отримання відповідачкою одноразового ідентифікатора, та її реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача.

Факт укладення кредитного договору не оспорювався ОСОБА_2 в установленому законом порядку, та, більш того, відповідачка добровільно погасила позивачу отриману суму тіла кредиту в розмірі 10 799,88 грн.

Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 вказано, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ передбачених кредитними договорами.

Також суд вважає безпідставними доводи адвоката Лихачова Р.Б., що позивачем розрахована заборгованість за період з 25.05.2021 року по 24.05.2024 року поза межами позовної давності. Крім того, звернення банку до суду з цим позовом відбулося лише у 2025 році після спливу строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог.Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту:

«18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

30 січня 2024 року набув чинності Закон України № 9288, який визначав, що на строк дії воєнного стану в Україні мав зупинятись перебіг позовної давності, який визначений Цивільним кодексом України.

14 травня 2025 року Верховна Рада України прийняла Закон України №4434-IX, який виключає пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, який зупиняв перебіг позовної давності на період воєнного стану. Оскільки Закон України №4434-IX набрав законної сили лише 04 вересня 2025 року , тому не може бути застосований судом до виниклих правовідносин.

У зв`язку із наведеним суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності за вищевказаним кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_2 сплачена прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 799,88 грн., вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» про стягнення зазначеної суми заборгованості задоволенню не підлягають.

Однак суд не може погодитися із нарахуванням простроченої заборгованості по процентам (комісіям) в розмірі 9 882,00 грн. з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 1ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

За змістом укладеного між сторонами кредитного договору розмір комісії за управління кредитом становить 3,0%. Тобто позивачем фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Надані позивачем докази в їх сукупності не підтверджують, що в укладеному кредитному договорі були передбачені додаткові та супутні банківські послуги, за які встановлена така щомісячна комісія. Також банк не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачкою переліку послуг, за які вона має сплачувати комісію. До того ж, позивачем на зазначено про види послуг, що надавалися ОСОБА_1 (інформування відповідача про здійснення щомісячних платежів, надання інформації щодо стану заборгованості, інформування про виникнення простроченої заборгованості, консультування відповідача тощо), та дату їх надання.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності нарахування та стягнення з відповідачки передбаченої умовою договору комісії за управління кредитом, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за управління кредитом щомісячно в розмірі 3,0%, що становить 549,00 грн., є нікчемними.

Отже, позовні вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» про стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості по процентам (комісіям) в розмірі 9 882,00 грн. задоволенню не підлягають.

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, оскільки у задоволенні позову АТ «КБ «ГЛОБУС» про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,19,81,141,247,258,259, 265,268,279 ,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «ГЛОБУС» в особі представника Прохоренка Валерія Петровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Комерційний банк «ГЛОБУС», , адреса місця знаходження: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, 19/5.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Представник відповідачки: адвокат Лихачов Роман Борисович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Суддя І. В. Карімов