Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2025 Справа №607/18282/25 Провадження №2/607/5142/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - Клочка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал банк» про визнання недійсними трансакцій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Акціонерного товариства «Універсал банк», просить

- визнати нечинними неналежні операції на суму 7325,79 грн, здійснені 04.06.2023 з карткового рахунку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

- зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» переказати на рахунок НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , за рахунок власних коштів суму платіжної операції, здійсненої 04.06.2023, а саме 7325,79 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 та AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» 22.01.2021 уклали Договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування.

У відповідності до умов Договору позивач отримав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом в розмірі до 200000,00 грн, з можливістю його коригування та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, передбаченому Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

З рахунку позивача, без його згоди, здійснено оплати на суму 49299,72 грн, з яких - 39681,96 грн кошти з встановленого банком кредитного ліміту, 7325,79 грн - його особисті кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку з 22.01.2021 по 06.05.2024.

Як вбачається із виписки, карткою позивач майже не користувався, з огляду на незначну кількість здійснених за вказаний період фінансових операцій.

Станом на 20.03.2023 на його рахунок зараховано 20000,00 грн, в період з 20.03.2023 по 04.06.2023 з рахунку витрачено 12674,21 грн.

Таким чином, станом на 04.06.2023 на рахунку знаходилось 7325,79 грн особистих коштів, які в тому числі стали предметом здійснених 04.06.2023, без його згоди, платіжних операцій.

Вказані операції проводилися не позивачем, не за його розпорядженням, поза його волею, не за допомогою його телефону, своєї згоди на їх проведення позивач не надавав, їх проведення не підтверджував, у зв`язку з чим, виявивши проведення вказаних операцій звернувся до Центру клієнтської підтримки Відповідача, в результаті чого картка була заблокована.

З приводу вказаної події ОСОБА_2 невідкладно звернувся до ВП №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості за якою внесені до ЄРДР за №0000762 від 06.06.2023, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами.

Стверджує, що відсутні докази, які б давали можливість встановити, що його дії чи бездіяльність, призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, так само як і відсутні докази, які б спростовували доводи про те, що банківською карткою 04.06.2023 позивач не користувався, не втрачав, іншим особам не передавав, ПІНу нікому не повідомляв та взагалі під час здійснення банківських операцій з картковим рахунком не перебував у місці їх вчинення.

Зазначає, що у Відповідача виник обов`язок, переказати на його, як неналежного платника рахунок, за рахунок власних коштів, 7325,79 грн, як суму неналежної платіжної операції, здійсненої 04.06.2023, відновивши, таким чином, на дебетовому рахунку залишок коштів, які належали позивачу особисто та стали предметом неналежної платіжної операції.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що операції по картці Монобанк пройшли після того, як Клієнт додав картку 19 травня 2023 року о 19 год 20 хв до електронного гаманця для оплати через Apple Рау за допомогою коду, який був відправлений на фінансовий номер телефону Клієнта 19 травня 2023 року о 19 год 19 хв. Також 19 травня 2023 року о 19 год 20 хв відбувся успішний вхід у мобільний застосунок Клієнта, за його біометричними даними. Після додавання картки до електронного гаманця Аррlе Рау, Клієнту у застосунок Монобанк було надіслано пуш-повідомлення такого змісту: Картку *5843 додано до Аррlе Рау».

Після чого, згодом, а саме 4 червня 2023 року, відбулись оплати, у торговельних закладах за допомогою технології Аррlе Рау.

У торговій точці Рag*OculosLucas:

04 червня 2023 року о 17 годині 30 хвилин на суму 3179 гривень 83 копійки;

04 червня 2023 року о 17 годині 30 хвилин на суму 3180 гривень 20 копійок;

04 червня 2023 року о 17 годині 31 хвилині на суму 3180 гривень 20 копійок;

04 червня 2023 року о 17 годині 31 хвилині на суму 3180 гривень 20 копійок;

04 червня 2023 року о 17 годині 33 хвилини на суму 1287 гривень 21 копійка;

04 червня 2023 року о 17 годині 33 хвилини на суму 3180 гривень 20 копійок

04 червня 2023 року о 17 годині 36 хвилин на суму 1287 гривень 21 копійка,

04 червня 2023 року о 17 годині 36 хвилин на суму 3180 гривень 20 копійок;

У торговій точці MERPAGO*LASJUGUETES:

04 червня 2023 року о 17 годині 32 хвилини на суму 3611 гривень 89 копійок,

04 червня 2023 року о 19 годині 48 хвилин на суму 3353 гривні 93 копійки,

04 червня 2023 року о 19 годині 50 хвилин на суму 3332 гривні 21 копійка,

04 червня 2023 року о 19 годині 51 хвилині на суму 3310 гривень 87 копійок;

04 червня 2023 року о 19 годині 51 хвилині на суму 3289 гривень 53 копійок ,

04 червня 2023 року о 19 годині 52 хвилини на суму 3267 гривень 81 копійка;

04 червня 2023 року о 19 годині 52 хвилини на суму 3246 гривень 47 копійок

04 червня 2023 року о 19 годині 53 хвилини на суму 3227 гривень.

Всі операції відбувались за допомогою Аррlе Рау, без контакт (РАY_РАSS), при застосунку Монобанк, кожна операція відображалася у застосунку Монобанк.

Також, звертає увагу суду, що Банк не має правової чи будь-якої іншої можливості перевіряти втрату Клієнтами мобільних пристроїв, фінансових номерів чи будь-якої іншої інформації, яка може бути використана для ідентифікації чи аутентифікації Клієнта. А тому, здійснивши авторизацію відповідно у мобільному застосунку «Монобанк», відповідно до Умов і правил Договору, Банк зобов`язаний надати всі передбачені Договором послуги, оскільки будь-які розпорядження коштами вважалися такими, що надаються Клієнтом.

Вважає, що Позивач самостійно несе відповідальність за будь-які дії, які були проведені після аутентифікації через мобільний додаток та саме на Позивача покладений обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком.

Зазначає, що 22 січня 2021 року Позивачем було особисто підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у відповідності до пункту 1 якої, Позивач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з: умовами і правилами обслуговування фіз. осіб в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо карткових продукт: (MONOBANK/Universal Bank), таблицею вартості кредиту і паспорт споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms: тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates. складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, під час кожної маніпуляції клієнта у мобільному додатку та обрання ним тієї чи іншої опції із дією натискання його дії підтверджується згенерованим зі його згодою електронним підписом, який прирівнюється до власноручного.

Сторони у цій справі: ОСОБА_2 та АТ «УШВЕРСАЛ БАНК» досягли згоди по всім умовам, погодили їх та підтвердили своє волевиявлення підписами: як фізично на Анкеті-Заяві так і у мобільному додатку через використання Позивачем електронного підпису.

З 22.01.2021 Позивач, як клієнт Банку, користувалася банківськими послугами у межах продукту «Монобанк», що видно із Довідки про рух коштів.

Відповідач зазначає, що сам факт звернення до правоохоронних органів не свідчить про те, що обставина, на яку посилається позивач є встановленою

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

ОСОБА_2 та AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» 22.01.2021 уклали Договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування в AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів.

У відповідності до умов Договору позивач отримав платіжну картку Монобанк з встановленим кредитним лімітом в розмірі до 200000,00 грн, з можливістю його коригування та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, передбаченому Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів щодо карткових продуктів.

Як видно із виписки по особовому рахунку ОСОБА_2 за період із 22.01.2021 по 06.05.2024, 04.06.2021 з рахунку позивача були здійснені платежі на суму 48294.96 (3179,83+3180,20+3180,20+3180,20+3611,89+1287,21+3180,20+1287,21+3180,20+3353,93+3332,21+3310,87+3289,53+3267,81+3246,47+3227) грн за допомогою технології Аррlе Рау у торгових точках ІНФОРМАЦІЯ_1 та MERPAGO*LASJUGUETES в іноземній валюті, за наслідками яких залишок після операції зменшився із 58838,02 грн (в тому числі кредитні кошти) до доступних 10543,06 грн, тобто на 48294,96 грн.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в провадженні СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000762 від 06.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за фактом того, що 05.06.2023 до ЧЧ ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить службу у в/ч НОМЕР_2 , м.т. НОМЕР_3 про те, що 04.06.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 17:30 год по 19:53 год невідома особа з метою особистого збагачення у період воєнного стану, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 48294,96 грн, з банківської картки заявника, емітованої в АТ «Універсал банк» № НОМЕР_4 .

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до АТ «Універсал банк» із заявою від 07.06.2023, в якій повідомив, що він проходить військову службу та 04.06.2023 виявив, що близько 20-ї години з його картки НОМЕР_4 невідомими особами без його відома без будь-яких дій з його боку знято кошти на суму 48294,96 грн, з них 8838,02 грн його власні кошти, зазначає, що нікому не передавав жодних даних стосовно його банківської карти, безпосередньо фізичну карту, власний смартфон із додатком Монобанк, а також не переходив за підозрілими посиланнями в інтернет мережі, не отримував підозрілих дзвінків.

На звернення позивача від АТ «Універсалбанк» надійшла відповідь від 19.06.2023 №48685, у відповідності до якої зазначено, що 19.05.2023 його карту була додана для оплати через Apple Pay за допомогою коду, який був відправлений на фінансовий номер телефону 19.05.2023 о 19:19. Зазначає, що 19:20 відбувся успішний вхід в мобільний застосунок за біометричними даними позивача. Після цього, 04.06.2023 відбулися оплати у мережах за допомогою технології Аррlе Рау у торгових закладах ІНФОРМАЦІЯ_1 та MERPAGO*LASJUGUETES.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз наведених норм закону та обставин справи свідчить про те, що ОСОБА_2 є споживачем фінансових послуг, а банк - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

У рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 зазначено, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин.

Фізичні особи - позичальники у більшості випадків є більш слабкою стороною цивільних кредитних відносин, оскільки банки фактично визначають умови договорів, і, в такому випадку, економічна та юридична свобода укладення договору не завжди співпадають.

Як роз`яснив КЦС ВС в постанові від 08.02.2018 в справі № 552/2819/16: «За відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

Згідно роз`яснень Верховного Суду в постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17, суд при оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищим, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. Тому, всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (частина перша статті 1066 ЦК України).

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 1.27 частини першої статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу (пункт 1.4 частини першої статті 1 цього Закону).

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (абзац третій пункту 1.24 частини першої статті 1 цього Закону).

Користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень (пункт 14.12 статті 14 цього Закону).

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої та одинадцятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені.

Зазначені правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження №61-17629св18), від 24 липня 2019 року у справі №753/16954/16-ц (провадження № 61-24323св18), від 01 липня 2020 року у справі №712/9107/18 (провадження №61-9877св19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544св19), від 25 січня 2023 року у справі №235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) та від 27 грудня 2024 року у справі № 161/6855/19).

Зокрема, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

У постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 Верховний Суд зазначив, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 29 березня 2024 року в справі 456/4026/21 та від 31 липня 2024 року в справі 953/5904/22.

У статті 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до частини дванадцятої статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що не здійснював оспорених трансакцій із його карткового рахунку 04 червня 2023 року у торговельних закладах Рag*OculosLucas та MERPAGO*LASJUGUETES за допомогою технології Аррlе Рау, на підтвердження чого надав інформацію з органів поліції про проведення досудового розслідування та повідомлення про це банківської установи.

На спростування вказаних доводів банк надав тільки рух коштів по картці від 10.09.2025, копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг та «Умови та правила при наданні банківських послуг.

Суд не вважає, що ілюстрації, які АТ «Універсал банк» вклав у відзив на позов є доказами, які свідчать про факт, про який стверджує відповідач, а саме, здійснення операції, що Клієнт додав картку 19 травня 2023 року о 19 год 20 хв до електронного гаманця для оплати через Apple Рау за допомогою коду, який був відправлений на фінансовий номер телефону Клієнта 19 травня 2023 року о 19 год 19 хв та, відповідно, надіслання йому пуш-сповіщень та здійснення операцій із його згоди.

Так, із змісту статтей 174, 178 ЦПК України, відзив є заявою по суті спору, у яких учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а не доказами.

Пояснення учасників справи, в тому числі відповідачів, можуть бути доказами у випадку, передбаченому статтями 92,93 ЦПК України.

При цьому, знімки екрана, якими ілюстрований відзив, не можуть вважатися належними і допустимими доказами, оскільки невідомо із якої саме сторінки вони зроблені, відсутні технічні розшифрування таких даних, які збули б зроблені відповідними спеціалістами, оскільки суддя не володіє знаннями у галузі програмного забезпечення та підтримки мобільного застосунку.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивач, як користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Опосередковано доводи сторони позивача, підтверджені доказами в справі, в тому числі і виписками по рахунках, інформацією із кримінального провадження, про те, що операції по отриманню коштів із рахунків здійснювалися в короткий проміжок часу, використовуючи іноземні торгові мережі, в той час, як відповідач проходив військову службу.

При цьому, суд враховує, що звертаючись із повідомленням про злочин, заявники попереджаються про кримінальну відповідальність за статтею 383 Кримінального кодексу України.

Доводи сторони позивача про те, що він не порушував заходів щодо забезпечення безпеки його карткових рахунків, не ініціював перед банком проведення операцій по переказу коштів, узгоджуються з обставинами справи та змістом вищезазначених положень і норм закону.

Суд не встановив обставин, які переконливо доводять, що позивач як користувач послугами банку, своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті конфіденційної інформації, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, чи вільному доступу до носіїв необхідної для списання коштів інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

В матеріалах справи відсутні докази, що відповідна інформація, необхідна для викрадення коштів, як така, що використовується при скоєнні шахрайських дій, отримана викрадачами коштів в результаті умисних чи необережних дій позивача, а не в результаті незабезпечення надійності платіжних систем АТ «Універсал банк».

Банк не спростував тієї обставини, що система «Монобанк» не виключає можливість доступу до рахунків клієнтів банку третіх осіб та дозволяє здійснення перерахувань коштів без встановлення самим банком паролів, виданих ним ключів, без застосування ПІН-кодів платіжних карток та мобільних телефонів клієнтів із надісланими на них паролями на підтвердження платежів.

Відтак, суд вважає, що відповідач неналежно надав банківські послуги позивачу при користуванні платіжною системою банку, не забезпечив належної охорони інформації, необхідної для проведення платіжних операцій та безпечного користування платіжною системою банку, не вжив усіх заходів щодо збереження коштів клієнта на рахунку, не забезпечивши належне функціонування його платіжної системи з метою захисту від доступу сторонніх осіб до рахунків позивача та збереження його коштів і унеможливлення заволодіння грошовими коштами позивача третіми особами.

Позивач є держателем системи Монобанк, а отже має доступ до його ресурсів, в тому числі і до рахунків позивача. Суду не надано доказів того, що в систему під час долучення карти позивача до системи AplePay переказу коштів було здійснено вхід за логіном та паролем позивача чи за допомогою інформації, яка дає змогу його ідентифікувати, а не, наприклад, як про це стверджує представник позивача, розголошення його даних працівниками банку, які також мають доступ до цього.

Саме на відповідача покладається обов`язок довести вказані обставини, враховуючи те, що тільки він може надати таку інформацію, а також враховуючи що відповідач стверджує, що в систему Монобанк не входив, свої логін та пароль, чи іншу інформацію третім особам не розголошував.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто суд не може факт підписання договору позивачем обґрунтовувати на припущеннях, без надання відповідних доказів відповідачем.

Виходячи з викладеного, надавши оцінку наявним у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що транзакції з картки виданої на ім`я ОСОБА_2 , здійснені у період 04.06.2023 в торгових мережах Рag*OculosLucas та MERPAGO*LASJUGUETES відбулось без ініціювання їх власником рахунку, він не вчиняв дій, спрямованих на списання чи переказ коштів з карткового рахунку; встановивши, що заявник звернувся до органів поліції, у зв`язку із чим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним трансакцій на суму 7325,79 грн, здійснені 04.06.2023 з карткового рахунку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 та зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» переказати на рахунок НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , за рахунок власних коштів суму платіжної операції, здійсненої 04.06.2023, а саме 7325,79 грн.

Суд враховує, що такий спосіб захисту підтриманий у постанові ВС у постанові від 27 грудня 2024 року у справі № 161/6855/19.

Суд враховує також і принцип дизпозитивності, який полягає в тому, що учасники справи самостійно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами. Суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів і не може виходити за їхні межі.

Оскільки позивач просив визнати визнання недійсним трансакцій саме на суму 7325,79 грн, тому, суд не вправі виходити за межі позовних вимог.

Щодо надання банком виписки по рахунку, то суд зазначає, що банк не довів що карткою користувався саме позивач.

Подібні висновки викладені у Верховним Судом у справі № 324/2180/15-ц у постанові від 02 вересня 2020 року.

Зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, судом задоволено дві вимоги немайнового характеру, за які слід було сплатити 2?422,40 грн (1211,20 Х 2), вказану суму в силу статті 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача в користь держави.

Керуючись статтями 4,5,12,13, 81, 223, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними транзакції на суму 7325,79 грн, здійснені 04.06.2023 з карткового рахунку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Зобов`язати АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» переказати на рахунок НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 7325 гривень 79 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь держави 2?422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_6 .

Відповідач: Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК», Код , 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23, 0800-300-200.

Головуючий суддяВ. М. Позняк