1Справа № 335/5956/25 2/335/2699/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Стандартюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № від 29.07.2021 року в розмірі 27 601,82 грн., з яких: 17001,32 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,74 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10598,76 грн. - загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021 року у розмірі 30 022,5 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 522,5 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього 57 624,32 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

08.07.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні частини позовних вимог посилаючись на наступне. Щодо укладення договору № від 29.07.2021 та суми заборгованості у розмірі 17 001,32 грн. відповідач не заперечує, проте інші розрахунки на її думку безпідставні та недоведені позивачем. Щодо укладення договору № 101106377 від 22.11.2022 та суми заборгованості у розмірі 7500 грн. також не заперечує, проте інші розрахунки вважає безпідставні та недоведеними позивачем.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу відповідно до ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 29.07.2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір № , на підставі якого отримала кредит у розмірі 21 808 грн., строком на 18 днів.

29.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем було укладено кредитний договір № 101106377, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 7 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 30 днів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з умовами укладеного кредитного договору, позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки, передбачені вказаними умовами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Разом із тим, відповідач умови кредитних договорів належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яки згідно наданих позивачем розрахунків становить:

- за кредитним договором № від 29.07.2021 у загальному розмірі 27601,82 грн., з яких: 17001,32 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,74 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10598.76 грн. - загальна заборгованість по комісії;

- за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021 року у розмірі 30 022,5 грн., з яких: 7 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 522,5 грн. - сума заборгованості за відсотками.

15.05.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 та витягу з Реєстру з реєстру прав вимог за Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 29.07.2021 у загальному розмірі 27 601,82 грн., з яких: 17001,32 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,74 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10598,76 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 27-28). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників та витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021 у загальному розмірі 30 022,5 грн., з яких: 7 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 522,5 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з п. 1.1 Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню/процент за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач висував заперечення проти вимог нових кредиторів у зобов`язаннях відповідно до статті 518 ЦК України.

В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитними договорами від 29.07.2021 та 22.11.2021, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаними договорами.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією за договором № від 29.07.2021 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», у розмірі 10 598,76 грн., суд зазначає наступне.

10.06.2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд встановив, що в укладеному сторонами кредитному договорі не передбачено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена така щомісячна комісія. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за комісією задоволенню не підлягає.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № від 29.07.2021, яка підлягає стягненню становить 17 003,06 грн., з них: 17 001,32 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1,74 грн. - загальна заборгованість по відсоткам.

Разом із тим, згідно з умовами кредитного договору № 101106377 від 22.11.2021 визначено строк кредиту 30 днів (п. 1.3 договору), а також стандартну (5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом) та проценти за користування кредитом (22,50 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) по кредиту та умови їх застосування (п.п. 1.5-1.7 договору), орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною ставкою 7522,50 грн. (п. 1.5 договору).

Згідно з додатком № 1 до кредитного договору, визначено реальну річну процентну ставку 4 % та загальну вартість кредиту 7522,50 грн. У випадку продовження позичальником строку кредитування відповідно до п. 2.3 кредитного договору, позичальник доручає кредитодавцю самостійно оновити графік платежів/скласти його у новій редакції та розмістити дані графіку в особистому кабінету позичальника. Умовами п. 4.2 договору також визначено право нарахування процентів з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів. Водночас, у матеріалах цієї справи відсутній графік платежів у новій оновленій редакції у разі продовження строку кредитування. Також інформація про пролонгацію договору згідно з п. 2.3 кредитного договору відсутня й у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, адже вказаний розрахунок містить відомості лише щодо нарахування комісії за оформлення кредиту та процентів протягом періоду 22.11.2021 16.07.2024. Водночас, кредитний договір було укладено 22.11.2021 на строк 30 днів.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021, яка підлягає стягненню становить 7522,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 7500 грн., заборгованості за відсотками в сумі 22,50 грн., нарахованими до спливу строку кредитування згідно з умовами цього кредитного договору. Оскільки позивач набув право вимоги лише на ту суму заборгованості, на яку мав право кредитор.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № від 29.07.2021 у розмірі 17003,06 грн., за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021 у розмірі 7522,50 грн., а всього 24 525 грн. 56 коп., тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1288,75 грн.

Розрахунок:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за подання позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позивач має право на стягнення з відповідача у цій справі судового збору за подачу позову до суду першої інстанції пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 24 525,56 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 1) * сума задоволених позовних вимог позивача 24 525,56 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 57 624,32 грн.).

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № від 29.07.2021 у розмірі 17003,06 грн., за кредитним договором № 101106377 від 22.11.2021 у розмірі 7 522,50 грн., а всього 24 525 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 288 грн. 65 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 11.11.2025 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, Код ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю.В.Геєць