КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8032/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Клапчуком Федором Петровичем, на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Писанець Н.В., дата складення повного рішення не зазначена,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У грудні 2023 року ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги позову мотивує тим, що 03 січня 2022 року між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та ОСОБА_1 укладено договір №442336-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до пункту 1 договору кредиту ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надало позичальниці грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальниця зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами надання грошових коштів у кредит.

Сторони визначили, що оплата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86645542 процентів за кожен день користування кредитом.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень шляхом перерахування на банківську карту позичальниці № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.

ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 02 листопада 2023 року утворилась заборгованість за договором №442336-КС-001 про надання кредиту у розмірі 130 715,87 гривень, що складається з:

- 50 000,00 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту;

- 73 215,87 гривень - сума прострочених платежів по процентах;

- 7 500,00 гривень - сума прострочених платежів за комісією.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за договором №442336-КС-001 про надання кредиту від 03 січня 2022 року, що становить 130 715,87 гривень, яка складається з: 50 000,00 гривень - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 73 215,87 гривень - сума прострочених платежів по процентах; 7 500,00 гривень - сума прострочених платежів за комісією.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року в розмірі 130 715,87 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147,20 гривень.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Оскільки умови кредитного договору №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року відповідачкою ОСОБА_1 не виконано, суд зробив висновок про стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 715,87 гривень.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішення, адвокатом Клапчуком Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , доступ до якого з початку повномасштабного вторгнення обмежений. Разом з цим, відповідачка уже близько 30 років фактично проживає в АДРЕСА_2 , отже фізично не могла отримувати судові повістки, що надходили за місцем її реєстрації.

Стверджує, що не укладала кредитного договору №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року та не отримувала від позивача грошові кошти у розмірі 50 000,00 гривень.

Стверджує, що дані відповідачки були використані невідомими особами, що шляхом шахрайських дій заволоділи коштами позивача від імені відповідачки.

Вказує, що з приводу цього зверталась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Згідно витягу з ЄРДР 17 лютого 2022 року органом поліції зареєстровано кримінальне провадження №0000270 та розпочато досудове розслідування за частиною 2 статті 190 КК України.

Вказує, що 08 лютого 2022 року звернулася до позивача із заявою, в якій повідомила про те, що не підписувала договір про надання кредиту №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року та не отримувала жодних кредитних коштів, а також про те, що вона стала потерпілою від шахраїв, які незаконним способом отримали її особисті дані, без її відома оформили кредитні договори та здійснили переказ кредитних коштів на невідомі рахунки.

Ураховуючи викладене, оскільки відповідачка не укладала кредитного договору, не отримувала коштів за ним, що підтверджується історією по картковому рахунку відповідачки з 01 грудня 2021 року по 21 січня 2022 року, вона не має обов`язку з повернення кредитних коштів. Звертає увагу, що вжила всіх необхідних дій - повідомила орган досудового розслідування та позивача про вчинення кримінального правопорушення, тобто як постраждала особа діяла добросовісно.

Вказує, що під час укладення договору про надання кредиту №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року порушено вимоги частини 3 статті 203 України, оскільки на момент укладення договору було відсутнє волевиявлення та внутрішня воля відповідачки на його укладення. Крім того, відповідачка не отримувала кредитних коштів від позивача, тому на неї не може бути покладено обов`язок з їхнього повернення.

Мотивуючи наведеним, просить суд заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні адвокат Клапчук Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представник ТОВ "Бізнес позика" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

03 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Клапчука Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи документів.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що доводи скаржниці щодо того, що вона не укладала договір №442336-КС-001 від 03 січня 2022 року, оскільки не підписувала його одноразовим ідентифікатором, тобто її волевиявлення було відсутнє, можливо підтвердити лише шляхом проведення судової комп`ютерно-технічної експерти.

Мотивуючи наведеним, просить призначити по справі судову комп`ютерно-технічну експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні запитання:

- Яким чином (за допомогою чого) та ким було створено одноразовий ідентифікатор, що був використаний від імені ОСОБА_1 для підписання договору про надання кредиту №442336-КС-001 від 03.01.2022 року?

- Які електронні системи чи електронна техніка використовувалась для створення одноразового ідентифікатора та які електронні системи чи електронна техніка використовувалась для підписання одноразовим ідентифікатором договору про надання кредиту №442336-КС-001 від 03.01.2022 року від імені ОСОБА_1 ?

- Чи можливо встановити, яким чином та ким було отримано одноразовий ідентифікатор, що був використаний від імені ОСОБА_1 договір про надання кредиту №442336-КС-001 від 03.01.2022 року?

- Чи можливо встановити, яким чином Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» передавався, кому передавався та в яку електронну систему чи на яку електронну техніку одноразовий ідентифікатор, що був використаний від імені ОСОБА_1 для підписання договору про надання кредиту №442336-КС-001 від 03.01.2022 року?

Для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи витребувати у ТОВ «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, будинок, 26, офіс, 411) на електронному носії одноразовий ідентифікатор, що був використаний від імені ОСОБА_1 для підписання договору про надання кредиту №442336-КС-001 від 03.01.2022 року.

З метою проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи зобов`язати ТОВ «Бізнес Позика» надати експертам доступ до всіх власних електронних систем та комп`ютерної чи електронної техніки.

Попередити ТОВ «Бізнес Позика» про наслідки ухилення від проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Проведення експертизи доручити експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

29 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника ТОВ "Бізнес Позика".

В обґрунтування пояснень заперечує проти доводів апеляційної скарги, уважає її безпідставною та необґрунтованою.

Вказує, що у зв`язку із невиконанням умов договору утворилася заборгованість у розмірі 130 715,87 грн (50 000 грн - тіло кредиту, 73 215,87 грн - проценти, 7 500 грн - комісія). Суд першої інстанції визнав доведеними факт укладення договору, видачу коштів та наявність боргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що кредит оформлено третіми особами з використанням її персональних даних та посилається на кримінальне провадження №0000270, відкриття якого підтверджено лише талоном-повідомленням. Однак, відсутні будь-які результати розслідування, що доводили б факт шахрайства. Сам факт реєстрації заяви не підтверджує відсутності її волі на укладення договору.

Відповідачка не надала доказів того, що вона стала жертвою злочину, не зверталася до суду з вимогою про визнання договору недійсним і протягом трьох років не повідомляла кредитора про нібито шахрайські дії. Натомість у матеріалах справи є звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Бізнес Позика» щодо отримання кредиту, а також відеоверифікація, де вона особисто підтверджує свою участь у правочині та відсутність стороннього впливу.

Враховуючи презумпцію правомірності правочину та вимоги статті 81 ЦПК України щодо обов`язку доведення обставин, саме відповідачка має довести факт неукладення договору. Таких доказів не подано.

Уважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

29 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання ТОВ "Бізнес позика" про витребування доказів, у якому позивач просить суд витребувати в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 );

- інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 03 січня 2022 року по 02 листопада 2023 року включно;

- інформацію щодо наявності чи відсутності звернення ОСОБА_1 до банку щодо вчинення певних шахрайських дій щодо неї третіми особами й заволодіння такими особами банківськими даними (карткою) заявниці;

- чи вчинялися превентивні дії банку по відношенню до рахунку ОСОБА_1 (блокування вищевказаної картки і т.д.) з метою запобігання шахрайських дій.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки адвоката Клапчука Ф.П., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи питання за клопотанням адвоката Клапчука Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи документів, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Ураховуючи предмет позову, а також обставини, що підлягають установленню у цій справі, колегія суддів не убачає підстав для призначення у справі судової комп`ютерно-технічної експертизи.

29 вересня 2025 року від представника позивача надійшло письмове клопотання, в якому просить витребувати в АТ « Райффайзен банк» інформацію щодо ОСОБА_1 , зокрема, випуску банківської картки, руху коштів, можливих звернень до банку із заявами про шахрайські дії та вжиття банком превентивних заходів.

В судовому засіданні 29 жовтня 2025 року представником відповідачки заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи Історії по картковому рахунку за період з 1 грудня 2021 року по 21 січня 2022 року (том 2 а.с. 75-76).

Вирішуючи вказані клопотання, колегія суддів ухвалила з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, прийняти надані представником відповідачки Історії по картковому рахунку за період з 1 грудня 2021 року по 21 січня 2022 року, у задоволенні клопотання представника позивача про витребування в АТ « Райффайзен банк» інформації щодо ОСОБА_1 , зокрема, випуску банківської картки, руху коштів, можливих звернень до банку із заявами про шахрайські дії та вжиття банком превентивних заходів - відмовити, ураховуючи, що прийнята апеляційним судом історія по картковому рахунку, відкритому на ім`я відповідачки, містить відомості про рух грошових коштів за відповідний період, що дає змогу повно та об`єктивно установити відповідні обставини справи.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи убачається, що 03 січня 2022 року ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 442336-Кс-001 про надання кредиту (а.с.33-35).

Матеріали справи містять договір про надання кредиту №442336-КС-001, відповідно до умов якого ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 50 000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та договором про надання кредиту.

Зазначений договір підписано ОСОБА_1 03 січня 2022 року о 14:35:42 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9004 (а.с. 33-35).

Згідно даних анкети клієнта убачається, що така містить анкетні дані ОСОБА_1 із зазначенням місця реєстрації, місця фактичного проживання, РНОКПП, дату та місце народження, реквізити документу, що посвідчує особу, а також інформацію стосовно бажаного кредиту. Відповідно до інформації стосовно бажаного кредиту визначено суму кредиту 50 000,00 гривень, вказано фінансовий номер позичальника, а також номер банківської картки для перерахунку коштів НОМЕР_1 (том 1 а.с. 42)

Згідно даних довідок, виданих ТОВ "ФК "Елаєнс", убачається, що 03 січня 2022 року на картковий рахунок НОМЕР_1 перераховано грошові кошти на загальну суму 50 000,00 гривень (том 1 а.с. 43, 44).

Згідно даних талону-повідомлення єдиного обліку №233 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 22 січня 2022 року убачається, що заяву ОСОБА_1 про те, що до неї телефонують з невідомих номерів та погрожують щодо оплати кредитів на різні суми, яких ОСОБА_1 взагалі не брала, зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал НПУ" (а.с. 134).

Згідно даних витягу з ЄРДР убачається, що 16 лютого 2022 року до ЄРДР внесено відомості №0000270, відповідно до фабули убачається, що до відділу поліції №1 (Кагарлик) Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що невідома особа шляхом обману зняла грошові кошти в сумі близько 170 000,00 гривень з карткових рахунків Райффайзен банк "Аваль" та ПриватБанк (том 1 а.с. 135).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до пункту 12 статті Закону 11 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин 6, 7 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Згідно частини 8, 9 статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно частини 6 вказаної статті судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно даних довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 убачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідачки з 16 січня 2010 року є АДРЕСА_1 (а.с. 88).

З матеріалів справи установлено, що судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на судові засідання у справі, призначені на 18 березня 2024 року та 24 травня 2024 року, направлялись засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місце проживання відповідачки. Згідно даних довідки форми №20 убачається, що такі повернулись на адресу Броварського міськрайонного суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ураховуючи положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, відповідачка уважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, тому такі доводи відхиляються колегією суддів як безпідставні.

Перевіряючи доводи скаржниці в частині не укладення кредитного договору та не отримання коштів, колегія суддів вказує на таке.

Установлено, що договір №442336-КС-001 про надання кредиту підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9004 03 січня 2022 року о 14:32 годині.

Ураховуючи те, що договір про надання кредиту підписано відповідачкою у порядку та спосіб передбачений Законом України "Про електронну комерцію", колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту укладення договору як безпідставні.

Заперечуючи проти укладення договору відповідачкою усупереч статті 81 ЦПК України не надано жодного доказу на спростування доводів позивача. Так, відповідачкою не надано доказів того, що анкетні дані відповідачки зазначені у договорі про надання кредиту є такими, що їй не належать, або контактний номер телефону, на який надіслано одноразовий ідентифікатор, належить іншій особі.

Щодо посилань скаржниці на відсутність доказів отримання коштів, колегія судів зазначає про таке.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.

На підтвердження факту переказу коштів позивачем надано довідку, видану ТОВ "ФК "Елаєнс", з даних якої убачається, що 03 січня 2022 року на картковий рахунок НОМЕР_1 перераховано грошові кошти на загальну суму 50 000,00 гривень.

Окрім того, з даних історії по картковому рахунку, наданої представником відповідачки у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, убачається, що рахунок № НОМЕР_3 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , 03 січня 2022 року на картку № НОМЕР_4 двома транзакціями здійснено безготівкове зарахування грошових коштів у розмірі 50 000,00 гривень (по 25 000,00 гривень кожна) (том 2 а.с. 75).

Сукупність наданих доказів, що містяться у матеріалах справи дозволяють зробити висновок, що на картковий рахунок відповідачки зараховано грошові кошти на загальну суму 50 000,00 гривень, отже доводи відповідачки про неотримання коштів є безпідставними.

В суді апеляційної скарги представником відповідачки адвокатом Клапчуком Ф.П. підтверджено отримання на картковий рахунок відповідачки грошових коштів в сумі 50 000,00 грн, пояснення представника в тій частині, що надалі ці грошові кошти були перераховані невідомими особами на інший рахунок апеляційний суд не приймає, оскільки такі є нелогічними та суперечать попередній позиції сторони відповідачки, яка полягала у неотриманні від позивача коштів на картковий рахунок.

Колегія суддів оцінює критично посилання відповідачки на обставину початку досудового розслідування, оскільки талон-повідомлення єдиного обліку №233 від 22 січня 2022 року містить інформацію, що ОСОБА_1 повідомила про те, що невідомі особи вимагають оплати кредитів, які вона не отримувала, натомість згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 16 лютого 2022 року повідомила про зняття невідомою особою грошових коштів в сумі 170 тис. грн з карткових рахунків Райффайзен банк «Аваль» та Приватбанк, при цьому, само по собі наявність досудового розслідування не спростовує факту отримання відповідачкою грошових коштів за кредитним договором.

Доказів того, що анкетні дані позивачки (паспорт, РНОКПП) були втрачені та використані третіми особами матеріали справи не містять.

Отже, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, законними та такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги про неотримання грошових коштів спростовуються даними історії карткового рахунку, а твердження щодо неукладеності договору є безпідставними, не підтверджені належними доказами та суперечать фактичним обставинам, встановленим судами під час розгляду справи.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до скасування судового рішення, колегією суддів не установлено.

30 вересня 2025 року представником позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до апеляційного суду подано письмове клопотання з посиланням на частину 1 статті 262 ЦПК України про постановлення окремої ухвали щодо ОСОБА_1 із направленням такої до відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області для перевірки та надання оцінки діям останньої, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Апеляційний суд при вирішення цієї справи не убачає підстав для винесення щодо відповідачки ОСОБА_1 окремої ухвали, що не перешкоджає позивачу у реалізації його права звернення до компетентних органів із заявою щодо порушення, на його думку, законності та правопорядку.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Клапчуком Федором Петровичем, залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова