ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1480/25
провадження № 2/691/1072/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 листопада 2025 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

03.11.2025 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Салія С. А. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: 1) визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Городище Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 16; 2) визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,5898 га, кадастровий номер :03:002:0165, розташована на території Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 4-14-501, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 .

Ознайомившись із поданою позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху із наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення пункту 1 частини 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема статей 175, 177 ЦПК України.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця та визнати за нею право власності на спадкове майно, при цьому не зазначає ким невизнається або оспорюється її право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ч. 1 ст. 1277 ЦК України).

Отже, відповідачем у справі мають бути інші спадкоємці (за наявності) або орган місцевого самоврядування за місцем розташування спадкового майна.

Як вбачається, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом до майна померлого ОСОБА_2 , як і постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням причин такої відмови. Причин неможливості надання вказаних доказів не зазначено.

Отже, позивачу слід долучити відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що дає право звернутися до суду за правилами позовного провадження з метою захисту порушеного права на спадщину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року, справа № 2-390/2006.

Позивачем в обгрунтування позову зазначено про те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадкове майно, у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано документ (рішення суду), який би підтверджував факт спільного проживання з померлим. Та, з метою вирішення порушених питань, нотаріус рекомендував звернутися до суду.

Разом з тим, позивач просить суд визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За необхідне звернути увагу позивача, й на ту обставину, що нею заявлено дві позовні вимоги, а судовий збір сплачено лише за одну, тому слід надати докази на підтвердження сплати іншої позовної вимоги, та вірно визначити відповідачів (в т. ч. орган місцевого самоврядування за місцем розташування спадкового нерухомого майна), як і підсудність даної справи.

Вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Суддя, відповідно до статті 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Надати строк для усунення недоліків пять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Інакше позов вважатиметься неподаним і буде повернутий.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. П. Синиця