_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6756/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10.11.2025 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень, визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовом про визнання незаконним та скасування рішення головного спеціаліста відділу дозвільно-декларативних процедур Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайлюк Олени Валеріївни від 31.12.2024 року про повернення на доопрацювання декларації про готовність до експлуатації об`єкта з незначними наслідками (СС1) від 20 грудня 2024 року, поданою ОСОБА_1 ; визнати незаконним та скасувати рішення головного спеціаліста відділу дозвільно-декларативних процедур Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Михайлюк Олени Валеріївни від 05.06.2025 року про відхилення заяви про внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації, зазначеної у повідомленні про зміну даних у зареєстрованій в установленому порядку декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме про внесення інформації про зміну замовника будівництва, поданої ОСОБА_1 28.05.2025 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 474,1 кв.м., житловою площею 193,4 кв.м., допоміжною площею 280,7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що з метою введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності на нього, позивач подала до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, проте просить скасувати рішення управління від 31.12.2024 року та від 05.06.2025 року, які вважає незаконними та позбавляють позивача вільно володіти правом власності.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє додержання усіх передумов відкриття провадження.

Відповідно до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.19 ЦПК України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши позовну заяву, матеріали, які додаються до неї, та з урахуванням викладених позовних вимог, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити у зв`язку з тим, що згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З матеріалів позову вбачається, що даний спір виник з приводу діяльності Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо розгляду процедурних питань з метою введення до експлуатації вищевказаного будинку.

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів у сфері публічно правових відносин з суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вказаний позивачем у позовній заяві відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - у такому розумінні є суб`єктом владних повноважень, який наділений публічними управлінськими функціями, делегованими державою, і рішення даного суб`єкту є обов`язковими для органів державної влади, місцевого самоврядування, інших осіб.

Правовідносини, які існують між сторонами - знаходяться у сфері публічно-правовій, але не приватно-правовій.

Таким чином, позов пред`явлений до суб`єкта владних повноважень, з приводу його діяльності, у сфері адміністративній; за визначеним суб`єктним складом, за предметом позову (оскарження рішення суб`єкту владних повноважень), і за характером правовідносин (публічно-правові) - даний позов є адміністративним позовом, передбаченим ст. 5 КАС України, який має розглядатися в порядку КАС України, тому він не є таким, що може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, зокрема вимог про визнання незаконними та скасування рішень УДАБК та визнання права власності.

Таким чином, на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі, суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які процесуальні дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема забезпечувати позов, вирішувати питання про залишення позову без руху, зупинення провадження, або роз`єднання позовних вимог.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовною ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішень, визнання права власності на будинок - відмовити.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.11.2025 року.

Суддя Гниличенко М. В.