Справа № 342/1027/25
Провадження № 2/342/777/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Городенківської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Городенківського районного суду Івано-Франківської області, в якій просить позбавити до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного.

Ухвалою від 27 жовтня 2025 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, викладених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. В ухвалі зазначено: "шляхом усунення недоліків, позивачу потрібно надати суду:

-належні докази на підтвердження того, що відповідач у справі має зареєстроване місце проживання чи докази останнього зареєстрованого місця проживання відповідача, що територіально відноситься до вказаного суду;

-наявності або відсутності угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність справи Городенківському районному суду Івано-Франківської області;

-оформити позовну заяву і документи, що додаються до неї, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надати суду належним чином завірений переклад на мову запитуваної держави."

06 листопада 2025 року до суду, через систему "Електронний суд", від представника позивача - адвоката Черепій Надії Петрівни надійшла заява про усунення недоліків, в якій представниця просила: суд прийняти дану заяву про усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Городенківської міської ради; відкрити провадження у справі №342/1027/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Городенківської міської ради, та призначити справу до судового розгляду. У даній заяві зазначено наступне.

Щодо доказів останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача, що територіально відносяться до Городенківського районного суду Івано-Франківської області зазначають, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вагітності і родів, перебуваючи на території України, проживала разом зі своїм (на той час) чоловіком - позивачем по цій справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у АДРЕСА_2 , в домогосподарстві, яке належить її бабці - ОСОБА_4 , в період з серпня по листопад 2017 року, що підтверджується довідкою, виданою Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради Івано-Франківської області № 12-445 від 04.11.2025 року.

Зазначає, що станом на сьогодні, позивачу ОСОБА_1 невідомі інші можливі місця проживання чи перебування відповідачки ОСОБА_5 , а тому, ними подається доказ останнього відомого для позивача місця перебування відповідачки.

Щодо наявності або відсутності угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність справи Городенківському районному суду Івано-Франківської області представник повідомляє про те, що такої угоди між сторонами немає, однак, враховуючи характер спірних відносин, предмет спору, місце постійного проживання позивача ОСОБА_1 та його доньки ОСОБА_3 , яка, зокрема навчається у Поточищенському ліцеї Городенківської міської ради з 01.09.2023 р., а також останнє відоме місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_5 , керуючись п.п. 9, 10 ЦПК, якими передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні, позивачем було подано позовну заяву про позбавлення батьківських прав саме до Городенківського районного суду Івано-Франківської області.

Щодо оформлення позовної заяви і документів, що додаються до неї, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 Інструкції, зазначає те, що відповідачка ОСОБА_2 володіє українською мовою на достатньому рівні для спілкування, читає та пише нею, оскільки народилася в українській родині, спілкувалася із позивачем виключно українською мовою, так як позивач ОСОБА_1 іншими мовами не володіє та не спілкується. На підтвердження інформації про те, що відповідачка володіє українською мовою в достатній мірі, надає докази (скріншоти) з її соціальних мереж Фейсбук та Інстаграм, де відповідачка зазначає в основній інформації про себе, що вона володіє англійською, українською, російською мовами, а також грецькою, працює помічником геріатричної медсестри, та активно веде свої сторінки, зокрема, українською мовою.

Однак, даною заявою представниця позивача вимоги ухвали від 27 жовтня 2025 року не виконала, недоліки позовної заяви не усунула, виходячи за наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема відомості про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платників податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з ч. 5 ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу вказаної норми слідує, що чинним цивільним процесуальним законодавством України передбачено, що спір щодо позбавлення батьківських прав підсудний суду за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання або перебування відповідача (правила загальної підсудності, стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України) та не передбачає альтернативної підсудності щодо можливості розгляду вказаної справи за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Звертаючись в суд із вказаним позовом позивач вказав, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1913879 від 21.10.2025 стверджується, що за параметрами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу не знайдено.

Згідно з відповіддю відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м.Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради №1689/64.3-1704 від 22.10.2025 за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м.Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур відсутні відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації Городенківської міської ради №4587 від 24.10.2025 за даними реєстру територіальної громади відомості про зареєстроване місце проживання громадянки ОСОБА_2 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Із доданих до справи доказів, зокрема копії паспорта та перекладу з англійської на українську мову паспорта № НОМЕР_1 , засвідченого приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу, слідує, що відповідач у справі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянкою Греції.

Стаття 496 Цивільного процесуального кодексу України встановлює процесуальні права та обов`язки іноземних осіб.

Так, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 497 Цивільного процесуального кодексу України).

З урахуванням Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», набрання чинності якого відбулась 23 грудня 2022 року, оскільки відповідач є громадянином іншої держави, процесуальні питання, пов`язані з вирішенням даного спору, регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватно-правових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (пункт 3 частини першої статті 1, статті 75-77 Закону).

Права та обов`язки батьків і дітей, крім випадків, передбачених статтями 67, 67-1, 67-4 цього Закону, визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини (стаття 66 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися (частина перша статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Таким чином, суди, вирішуючи питання про належність справи до їх компетенції, зобов`язані з`ясувати, в судах якої країни відповідно до міжнародних зобов`язань України підлягає розгляду справа з міжнародним елементом.

Лише у разі, якщо спір підлягає вирішенню в судах України, підсудність справи визначається за правилами, встановленими статтями 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Положеннями статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Разом із заявою про усунення недоліків від 06 листопада 2025 року представницею позивача долучено інформаційну довідку Поточищенського старостинського округу №12-445 від 04.11.2025, у якій зазначено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вагітності і родів перебуваючи на території України проживала разом з ним (чоловіком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в АДРЕСА_2 в домогосподарстві, яке належить її, бабці, ОСОБА_4 (орієнтовний період перебування серпень 2017 року по 12 листопада 2017 року).

Зважаючи на вищевикладене, суд критично оцінює даний документ, оскільки інформаційна довідка Поточищенського старостинського округу №12-445 від 04.11.2025 не є підтвердження того, що відповідач у справі має зареєстроване місце проживання чи останнє зареєстроване місце проживання відповідача було таким, що територіально відноситься до вказаного суду.

Крім того, представницею позивача зазначено про відсутність укладеної сторонами угоди, яка б передбачала підсудність справи з іноземним елементом судам України.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що до матеріалів справи позивачем не долучено (не надано) документів, визначених законом, що підтверджують на даний час зареєстроване місце проживання відповідача на території Городенківської ТГ Коломийського району Івано-Франківської області, що підсудна Городенківському районному суду Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно зі ст.75 ЦПК України або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Представницею позивача у заяві про усунення недоліків від 06 листопада 2025 року зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 володіє українською мовою на достатньому рівні для спілкування, читає та пише нею, оскільки народилася в українській родині, спілкувалася із позивачем виключно українською мовою, так як позивач ОСОБА_1 іншими мовами не володіє та не спілкується. На підтвердження інформації про те, що відповідачка володіє українською мовою в достатній мірі, надано докази (скріншоти) з її соціальних мереж Фейсбук та Інстаграм, де відповідачка зазначає в основній інформації про себе, що вона володіє англійською, українською, російською мовами, а також грецькою, працює помічником геріатричної медсестри та активно веде свої сторінки, зокрема, українською мовою.

Враховуючи викладене вище, надані представницею докази скріншоти з соціальних мереж Фейсбук та Інстаграм не є належним виконанням пункту щодо оформлення позовної заяви і документів, що додаються до неї, у відповідності до вимог п. 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надання суду належним чином завіреного перекладу на мову запитуваної держави.

За загальними приписами частин третьої, п`ятої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві; суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

За змістом ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, приходжу до висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про повернення ОСОБА_1 позовної заяви про про позбавлення батьківських прав, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 294, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Городенківської міської ради - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 07.11.2025.

Суддя: Федів Л. М.