У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

з участю: адвоката Кавійчик В.П.,

представника ТНПУ адвоката Пньова П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі звіт Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року у справі №607/20792/23 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка в частині поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кавійчик В.П., звернулася до суду із заявою та просила встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі № 607/20792/23 в частині поновлення її на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка з 19 вересня 2023 року та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду в частині поновлення її на відповідній посаді.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 225 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року

Зобов`язано Тернопільський національний педагогічний університет імені Володимира Гнатюка подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання боржником ухвали суду.

14 квітня 2025 року відповідачем подано до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту, застосовано до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка захід процесуального примусу у виді штрафу в розмір 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. Встановлено Університету новий строк для подачі до суду звіту про виконання судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року.

25 липня 2025 року до суду надійшов звіт про виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року.

У звіті Тернопільський національний педагогічний університет імені В.Гнатюка зазначає, що в повному обсязі виконав рішення суду. 18 липня 2024 року видано наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання, визначено кабінет №65 робочим місцем, встановлено графік роботи, внесено відповідний запис у трудову книжку. ОСОБА_1 отримувала заробітну плату саме як працівник університету - завідувач кафедри української мови та методики її навчання та за цей період закладом вищої освіти їй нараховано та сплачено відповідні страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для зарахування цього періоду до страхового стажу для отримання права на призначення пенсії (трудової діяльності/трудового пенсійного стажу). Доказом того, що рішення суду в частині поновлення на роботі виконано в повному обсязі є факт перебування позивача у відпустці, відрядженні, виплата відпускних, допомоги на оздоровлення, компенсації за відпустку.

З моменту поновлення на роботі, позивач брала активну участь в освітній науково-педагогічній діяльності Університету, як у статусі завідувача кафедри, так і в статусі науково-педагогічного працівника. ОСОБА_1 входила до Організаційних комітетів Всеукраїнської наукової конференції «Перехресні стежки та поза ними: розвиток жанрів та стилів у літературі», Міжнародної наукової конференції «Куди тече українська річка: творчий універсум Уласа Самчука». Позивач брала участь у вказаних заходах як кандидат філологічних наук, доцент, завідувач кафедри української мови та методики її навчання. Університетом не створювалось жодних перепон позивачу до виконання її обов`язків передбачених контрактом, навпаки були створені всі необхідні умови для їх виконання.

Отже, жодного нібито формального поновлення на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Університету, не відбулося. 24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про поновлення позивача на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі.

Окрім того, вказав, що наказом Університету від 17 червня 2025 року ОСОБА_1 звільнено із посади завідувача кафедри української мови та методики її навчання з 30 червня 2025 року у зв`язку із закінченням дії строку контракту.

Посилаючись на наведене, Університет просить прийняти звіт про виконання рішення суду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кавійчик В.П. подала заперечення щодо прийняття звіту, вказала що сам по собі факт видання наказу про поновлення на роботі без допуску до виконання трудових функцій не є належним поновленням і свідчить про формальний підхід до виконання рішення суду.

Доводи Університету про те, що стягувачеві надавались відпустки, отримувались страхові виплати та виплачувалась заробітна плата у зв`язку із тимчасовою оплачуваною непрацездатністю не підтверджують той факт, що ОСОБА_1 було поновлено на роботі належно, адже соціальні гарантії не пов`язані із допуском до виконання трудових функцій.

Також, невиконання позивачем, з точки зору заявника, деяких обов`язків за умовами контракту як із завідувачем кафедри не стосуються предмету розгляду. Якщо ж нею справді не виконувались обов`язки, для яких нібито були створені всі умови, то роботодавець мав повне право на притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відповідно до ст. 140, 147 КЗпП України, але фактів притягнення працівника до відповідальності заявником не представлено.

Питання щодо того, чому ОСОБА_1 жодного разу не оскаржила як особа, не поновлена на посаді, дії Університету щодо виплати заробітної плати, відпускних, лікарняних, видачі наказів про відпустки та відрядження, неподання позову про стягнення середнього заробітку за період, у якому вона як працівник була незаконно позбавлена можливості виконувати свою трудову функцію містить у собі суперечність, оскільки контекстуально припускає неправомірність таких дій з боку Університету, а також заперечує принцип диспозитивності - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Отже, належне поновлення - це не заробітна плата чи соціальні гарантії. Передусім це - можливість самореалізації через виконання трудових функцій.

Посилаючись на наведене та те, що звіт не містить будь-яких даних, які б свідчили про виконання рішення суду в частині поновлення на роботі, просила відмовити у його прийнятті.

У судовому засіданні представник Тернопільського національного педагогічного університету імені В.Гнатюка адвокат Пньов П.О. підтримав поданий звіт та просив його прийняти. Вважає, що рішення суду виконано в повному обсязі. Заперечив щодо закриття провадження у справі.

Адвокат Кавійчик В.П. пояснила, що виконавче провадження у частині поновлення на роботі закрите, на даний час рішення щодо правомірності дій державного виконавця у справі за їх скаргою не ухвалено. Вважають, що рішення суду про поновлення на роботі не виконано, підстав для прийняття звіту не має. Щодо закриття провадження у справі покладається на думку суду.

Представник ДВС в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо не повідомив суд про причини неявки.

Неявка учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка задоволено. Скасовано наказ №357-к/тр від 31.08.2023 року Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року.

Стягнуто з Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка на користь ОСОБА_1 95 517,18 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням установлених законодавством України податків і зборів, за період з 19.09.2023 року по 04.07.2024 року. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року та набрало законної сили.

08 липня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року.

10 липня 2024 року державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кацан Аллою Борисівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75499112 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання. Зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

18 липня 2024 року відповідач видав наказ № 345-к/тр, яким поновив позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання з 19 вересня 2023 року.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 березня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року відмовлено у прийнятті звіту, застосовано до Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка захід процесуального примусу у виді штрафу в розмір 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. Встановлено Університету новий строк для подачі до суду звіту про виконання судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2024 року.

24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із отриманням наказу №345-к/тр від 18.07.2024 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року частково задоволено апеляційну скаргу Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 червня 2025 року скасовано.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Згідно зі статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України).

Відповідно до вимог частин першої-третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18) вказано, що КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно з цією статтею рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах,

Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

В силу вимог частин 1, 2 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах, у тому числі, що виникають із трудових правовідносин. Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджено, що 08 липня 2024 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про поновлення позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. Володимира Гнатюка з 19.09.2023 року, який звернуто до виконання до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

На підставі вказаного виконавчого листа, 10 липня 2024 року державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кацан Аллою Борисівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання.

18 липня 2024 року відповідач видав наказ № 345-к/тр, яким поновив позивача на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання з 19 вересня 2023 року, визначив робоче місце, встановив 36-годинний робочий час на тиждень з графіком роботи з 09.00 до 17.00 години (з обідньою перервою з 13.00 до 14.00, відділу кадрів забезпечити внесення запису про поновлення на роботі до трудової книжки (т.3 а.с.23).

24 червня 2025 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із отримання наказу №345-к/тр від 18.07.2024 про поновлення ОСОБА_1 на роботі та виконанням рішення суду в повному обсязі на підставі пункту 9 статті 39 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (т.3 а.с.169).

Отже, з матеріалів справи встановлено, що на даний час виконавче провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" закінчено, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження скасована.

Слід зазначити, що суд повинен перевіряти стан виконавчого провадження у ході розгляду справи за відповідною заявою стягувача та не допускати випадків встановлення судового контролю за виконанням судових рішень, які фактично виконані, тобто використовувати такий інститут всупереч його призначенню - забезпечення обов`язковості судового рішення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд доходить висновку, що провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 607/20792/23 в частині поновлення її на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Університету, зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду слід закрити, оскільки виконавче провадження закінчене у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

При цьому, роз`яснити, що заявник не позбавлена можливості оскаржити таку постанову ДВС у порядку визначеному законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 255, 260, 261, 447-453-4, 353, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 607/20792/23 в частині поновлення її на посаді завідувача кафедри української мови та методики її навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім. В. Гнатюка з 19 вересня 2023 року, зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча: І.М. Черніцька