Справа № 149/1374/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2025 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.,

за участі секретаря судового засідання Хижук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача

Представник позивача-адвокат Глиняна Г.В. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 21602,39грн, яка складається із: інфляційних втрат 16991,31грн, 3% річних у сумі 4611,08грн. Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20грн та витрати на правничу допомогу 4000,00грн.

Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики шляхом електронного листування в мессенджері «WhatsApp». Відповідач частково погасив заборгованість на суму 6000,00грн, підтвердивши визнання боргу. Залишок непогашеного основного боргу становить 58500,00грн. 17.12.2024 судом ухвалено рішення та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 58500,00грн. Під час розгляду вказаної позовної заяви судом встановлено наступні фактичні обставини справи: 08.08.2022 та 15.08.2022 позивач перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 64500,00грн. В електронному листуванні сторони домовилися, що загальна сума боргу, з урахуванням винагороди за користування грошовими коштами, становить 90000,00грн. 26.12.2023 та 08.03.2024 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача грошові кошти в загальному розмірі 6000,00грн. Відповідно до досягнутих між сторонами домовленостей, ОСОБА_2 повинен був повернути ці кошти після отримання заробітної плати у вересні 2022 року із винагородою, визначеною ним самостійно. Під час розгляду справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 58500,00грн. Вказане рішення суду набрало законної сили, та виконавчий лист по справі було передано на виконання до ДВС, який прийнятий до виконання. Вважає, що, з урахуванням норм законодавства та усталеної судової практики, позивач має законне право вимагати від відповідача компенсації інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми простроченого грошового зобов`язання. Згідно розрахунку позивача, із урахуванням рішення суду від 17.12.2024, сума що підлягає стягненню: (інфляційне збільшення) + (штрафні санкціі) = 21602,39грн. Обчислення інфляційних втрат та трьох відсотків річних здійснено за період з 15.09.2022 моменту належного виконання позивачем зобов`язань за договором позики до 01.05.2025, у зв`язку із фактичним невиконанням зобов`язання. Зазначений період, на переконання позивача, є обґрунтованим, оскільки саме в межах вказаного проміжку часу відповідач мав фактичну та юридичну можливість виконати свої зобов`язання за договором позики, проте не вчинив для цього жодних дій. Навіть після відкриття провадження у справі, під час її розгляду та після передання до примусового виконання відповідач не скористався можливістю добровільного врегулювання спору, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання зобов`язання.

Рух справи в суді

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.05.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Літинського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 16.06.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін.

Розгляд справи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представника-адвокат Глиняна Г.В. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Одночасно, додала до свого клопотання докази сплати основного боргу відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заперечив щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в умовах воєнного стану п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України звільняє позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Встановлені судом обставини

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2024 у справі №686/23811/24 (а.с.11-12), вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 58500,00грн.

Судом встановлено фактичні обставини, що 08.08.2022 та 15.08.2022 позивач перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 64500,00грн. В електронному листуванні сторони домовилися, що загальна сума боргу, з урахуванням винагороди за користування грошовими коштами, становить 90000,00грн. 26.12.2023 та 08.03.2024 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача грошові кошти в загальному розмірі 6000,00грн.

Також, приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема перерахування позивачем на картковий рахунок відповідача грошових коштів в розмірі 64500,00грн, зміст електронного листування позивача та відповідача у якому вони підтвердили волевиявлення на укладення договору позики, часткове повернення відповідачем грошових коштів в розмірі 6000,00грн, що свідчить про прийняття умов договору та їх часткове виконання, оцінюючи це все в сукупності, а також зважаючи на те, що строк повернення позики та розмір процентів (винагороди за користування) договором не встановлено, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 58500,00 (64500,00-6000,00) грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 16.01.2025.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно постанови головного державного виконавця Хмільницького відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.04.2025 (а.с.13), відкрито виконавче провадження ВП №77789679 щодо виконання виконавчого листа №686/23811/24, виданого 29.01.2025 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 58500,00грн.

Згідно квитанцій про безготівкові зарахування (а.с.81-86), за вищевказаним виконавчим провадженням ВП №77789679 щомісячно здійснюються часткові стягнення в рахунок погашення суми боргу.

Відповідно до розрахунків позивача, наведених у позовній заяві, здійснено нарахування індексу інфляції з 15.09.2022 по теперішній час (01.05.2025): вересень 2022 - 101,90грн; жовтень 2022 - 102,50грн; листопад 2022 -100,70грн; грудень 2022 - 100,70грн; січень 2023 - 100,80грн; лютий 2023 - 100,70грн; березень 2023 - 101,50грн; квітень 2023 - 100,20грн; травень 2023 - 100,50 грн; червень 2023 - 100,80грн; липень 2023 - 99,40грн; серпень 2023 - 98,60 грн; вересень 2023 - 100,50грн; жовтень 2023 - 100,80грн; листопад 2023 - 100,50грн; грудень 2023 - 100,70грн; січень 2024 - 100,40грн; лютий 2024 - 100,30грн; березень 2024 - 100,50грн; квітень 2024 - 100,20грн; травень 2024 - 100,60грн; червень 2024 - 102,20грн; липень 2024 - 100,00грн; серпень 2024 - 100,60грн; вересень 2024 - 101,50грн; жовтень 2024 - 101,80грн; листопад 2024 - 101,90грн; грудень 2024 - 101,40грн; січень 2025 - 101,20грн; лютий 2025 - 100,80грн; березень 2025 - 101,50грн. Розрахунок здійснено за формулою: ПС = (П1 : 100) x (П2 : 100) x (П3 : 100) x ... (ПZ : 100) П1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, П1 - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Період: Пc (101,90 : 100)x(102,50 : 100)x(100,70 : 100)x(100,70 : 100) x (100,80 : 100)x(100,70 : 100)x(101,50 : 100)x(100,20 : 100)x(100,50 : 100)x(100,80 : 100)x(99,40 : 100)x(98,60 : 100)x(100,50 : 100)x(100,80 : 100)x(100,50 : 100)x(100,70 : 100)x(100,40 : 100)x(100,30 : 100)x(100,50 : 100)x(100,20 : 100)x(100,60 : 100)x(102,20 : 100)x(100,00 : 100)x(100,60 : 100)x(101,50 : 100)x(101,80 : 100)x(101,90 : 100)x(101,40 : 100)x(101,20 : 100)x(100,80 : 100)x(101,50 : 100)= 1.29044978 Інфляційне збільшення: 58500,00 x 1.29044978 58500,00 = 16991,31грн.

Розрахунок 3% річних представником позивача здійснено з 15.09.2022 по теперішній час (01.05.2025) за формулою: сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання - кількість днів у періоді сума: з 15/09/2022 до 31/12/2023 - 58500,00 x 3 % x 473 : 365 : 100 - 473 - 2274,29грн; з 01/01/2024 до 31/12/2024 - 58500,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 - 366 - 1755,00грн; з 01/01/2025 до 01/05/2025 - 58500,00 x 3 % x 121 : 365 : 100 - 121 - 581,79грн. Всього штрафних санкцій: 4611,08грн.

За розрахунком представника загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання 960 днів: 58500,00 (сума боргу) + 16991,31 (інфляційне збільшення) + 4611,08 (штрафні санкції) = 80102,39грн. Із урахуванням рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2024, яким стягнуто із відповідача суму боргу за зобов`язанням у розмірі 58500.00грн, сума що підлягає стягненню: (інфляційне збільшення) + (штрафні санкції) = 21602,39 грн.

Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Верховний Суд неодноразово робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:

(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;

(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;

(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).

Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про неправомірне нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з вересня 2022 року, які позивач має намір стягнути з відповідача ОСОБА_2 , оскільки, згідно положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від відповідальності за стягнення таких заходів грошової відповідальності, нарахованих з 24 лютого 2022 року.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена в його постанові від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21 (провадження № 61-134св25). У зазначеній справі, за позовом фізичної особи до фізичної особи про стягнення боргу за договором позики, 3% річних та інфляційних втрат, касаційний суд дійшов висновку про неправомірне не врахування судами першої та апеляційної інстанцій положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, стягнувши на користь позивача платежі, передбачені статтею 625 ЦК України, а також передбачений умовами договору позики штраф за час дії в Україні воєнного стану.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя : Верещинська Я. С.