Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

06.11.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, при секретарі судового засідання Коршак Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ВІН ФІНАНС» (місце реєстрації 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд.4А, офіс 10) до ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, ухвалив рішення про таке:

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.21.07.2025 Позивач ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором№394872 від 02.11.2018 у розмірі 22 844,17 грн. та судових витрат.

2.В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що між ТОВ «Авентус Україна » та Відповідачем по справі 02.11.2018 року було укладено кредитний договір №394872, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 4500,00грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору.

3.ТОВ «Авентус Україна » виконав свої зобов`язання, проте, відповідач порушив умови щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на дату подання позову становить 22 844,17 грн, з яких 4500,00грн -заборгованість по кредиту, 2 430 грн. заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом та 10 125 грн заборгованість за пенею та штрафами, за період з 23.02.2029 по 23.02.2022 3 річних 1572,38 грн, інфляційні витрати 3816,79 грн.

4.Позивач вважає, що набув право вимоги сплати заборгованості до Відповідача, тому просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №394872 від 02.11.2018 у розмірі 22 844,17 грн. на його користь та поновити строки звернення до суду з цим позовом.

5.Відповідач просив у позові відмовити, оскільки до позову не додано належних та допустимих доказів, з яких можна встановити обгрунтованість заявлених вимог та просив застосувати строки позовної давності.

Заяви ( клопотання) учасників справи

6.Подаючи позов до суду, Позивач зазначив, що у разі неявки в судове засідання позивача, Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача.

7.Представник Відповідача адвокат Родіонов А.В. просив розглядати справу за його відсутності згідно заяви від 23.10.2025.

Інші процесуальні дії у справі

8.Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 22.07.2025 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

9.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини встановлені Судом

10.ТОВ «Авентус Україна » та Відповідачем по справі 02.11.2018 року було укладено кредитний договір №394872, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 4500,00грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1.71% за кожний день користування кредитом.

11.Відповідно до п.1.1 зазначеної Індивідуальної частини договору, товариство надає клієнту грошові кошти в розмірі 4500 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

12.Згідно п.1.2 вказаної Індивідуальної частини договору, сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: п1.2.1 1,71% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (624,15% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору.

13.Відповідно до п.1.3 зазначеної Індивідуальної частини договору, сукупна вартість кредиту складає 151,30% від суми кредиту (у процентному виразі) або 6731,55 гривень та включає в себе: п.1.3.1 проценти (відсотки) за користування кредитом 51,30% від суми кредиту (у процентному виразі) або 2231,55 гривень.

14.Згідно п.1.4 вказаної Індивідуальної частини договору, строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 30 днів.

15.Відповідно до п.1.5 зазначеної Індивідуальної частини договору, кредит надається шляхом: п.1.5.1 перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта; п.1.5.2 здійснення грошового переказу на ім`я клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи.

16.Індивідуальна частина договору підписана клієнтом електронно-цифровим 02.11.2018 09:49:47.

17.Відповідно до Графіка розрахунків до договору про надання фінансового кредиту №394872 від 02.11 2018 року, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №394872 від 02.11 2018 року, дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів не пізніше 01.12.2018, сума кредиту 4500 гривень, сума нарахованих процентів 2231,55 гривень, разом до сплати 6731,55 гривень.

18.Як вбачається з довідки, складеної ТОВ «Авентус Україна», договір №394872 від 02.11 2018 року зі сторони позичальника було підписано електронним підписом, що створений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні товариства та направлено позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року №675-VІІІ.

19.Листом №5590-ВП від 07 травня 2025 року ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про те, що ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №1582 від 02 липня 2015 року) та отримало Ліцензію Національного банку України №21/1064-рк від 08 червня 2023 року. Між їхніми підприємствами укладено угоду на переказ коштів №ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року, відповідно до якого було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема (№184) 02.11.2018 року на суму 4500 гривень 00 копійок, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 337677, номер транзакції в системі WayForPay creditplus-875361.

20.Відповідно до п.2.2 договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги, кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не заміню попередній.

21.12 квітня 2018 року укладено додаткову угоду №11 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №13 від 18.02.2019 року про те, що на умовах вищевказаного договору право вимоги до ряду боржників, у тому числі до Відповідача за договором про надання фінансового кредиту №394872 від 02.11.2018 року, перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «Він Фінанс»).

22.ТОВ «Він Фінанс» за прострочення відповідачем грошового зобов`язання нарахував на суму заборгованості за договором у розмірі 22 844,17 грн, з яких 4500,00грн -заборгованість по кредиту, 2 430 грн. заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом та 10 125 грн заборгованість за пенею та штрафами, за період з 23.02.2029 по 23.02.2022 3 річних 1572,38 грн, інфляційні витрати 3816,79 грн.

Мотивована оцінка доводів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

23.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

24.Первісний кредитор та відповідач уклали між собою кредитний договір.

25.Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

26.Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

27.Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

28.Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц.

29.Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

30.З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, беручи до уваги позицію Великої Палати Верховного суду України, суд вказує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

31.Отже, новий кредитор позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту та відсотки, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

32.Судом встановлено, що сторонами було погоджено надання кредиту на 30 днів, сукупна вартість кредиту складала 6731,55 гривень.

33.Позивач, подаючи позов, не надав жодного розрахунку заборгованості, з якого суд би міг встановити за який період та за якою процентною ставкою розраховано заборгованість.

34.З реєстру прав вимоги №13 від 18.02.2019 року вбачається, що первісний кредитор нарахував заборгованість у сумі 6930,00 грн.

35.Водночас, Позивач подаючи позов, стверджував, що заборгованість на дату укладення договору факторингута передання права вимоги складала 17 455 грн, а саме: 4 500 основного боргу, 2 430 відсотків та 10 125,00 грн боргу за пенею та штрафами, що суперечить даним реєстру прав вимоги №13 від 18.02.2019 року. Отже, Позивач здійснив нарахування за інший період, за який ще не мав права вимоги до Відповідача, нарахував заборгованість за пенею та штрафами та фактично здійснив перерахунок заборгованості, здійсненої первісним кредитором.

36.Крім того, Позивачем не було надано нових розрахунків заборгованості та підстав для їх застосування, ніяких пояснень чому ці нарахування не здійснювалися первісним кредитором, та на якій підставі вони були здійснені позивачем після того, як первісний кредитор надав сформований розрахунок заборгованості за весь строк кредиту.

37.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

38.За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

39.Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

40.Такі правові висновки викладено Верховним Судом України в постановах від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц.

41.Незважаючи на викладене, до відповідача не може бути застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, що свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України.

42.Також суд звертажє увагу, що згядно п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень до ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

43.За такого, суд не вбачає підстав для стягнення з Відповідача тіла кредиту та відсотків у сумі більшій, ніж передбачено договором, а також заборгованості за пенею та штрафами, оскільки обґрунтованість їх стягнення Позивачем не доведена належним чином.

44.Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

45.Оскільки Позивачем заявлено вимогу про стягнення 3 відсотків річних та інфляційних витрат за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, суд здійснює власний розрахунок з урахуванням суми заборгованості визначеної судом у сумі 6 731,55 гривень та стягує з Відповідача 606.00 грн. 3% річних та 1471.83 інфляційних витрат.

46.Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши 8 809,38 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 4500,00 грн та відсотки за період 02.11.2018 до 02.12.2018 включно у сумі 2 231,55 грн., як передбачено п.1.3 зазначеної Індивідуальної частини договору,606.00 грн. 3% річних та 1471.83 інфляційних витрат та відмовити в задоволенні іншої частини вимог, оскільки позивач не обґрунтував його право на їх нарахування та стягнення.

Щодо клопотань представника позивача про поновлення строку давності для подання позову та представника Відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає таке.

47.Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

48.За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1ст.261ЦК України).

49.Встановлено, що договір про надання фінансового кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено 02.11.2018 строком на 30 днів, тобто до 02.12.2018. Отже, строк позовної давності у вказаних правовідносинах почався з 13.12.2018, а останнім днем звернення до суду з позовом, відповідно до строку визначеного ст.. 257 ЦК України, було 13.12.2021.

50.Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"(зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року.

51.Відповідно до п.п. 12 та 19Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

52.Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в державі тривав з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року.

53.У період дії воєнного стану в Україні, введеногоУказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

54.Військовий стан в державі, введений 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався, триває і на даний час.

55.Враховуючи вищенаведене, твердження представника позивача про пропуск строку позовної давності є безпідставним, такий останнім не пропущено, а клопотання про його поновлення таким, що не підлягає задоволенню.

56.З урахуванням зазначеного, клопотання представника Відповідача про застосування строків позовної давності у цій справі також не підлягає задоволенню, з огляду на зазначене вище.

Судові витрати

57.Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

58.Позивачем при подачі позовної заяви було надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2422,40грн.

59.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

60.Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги №33 від 22 березня 2024 з адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ»», додатковою угодою до договору від 22 березня 2024, з акту прийому-передачі наданих послуг про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 року, детальним описом робіт. Доказів оплати зазначених послуг матеріали справи не містять.

61.Оскільки судом задоволено 8 809,38*100% /22 844,17 = 38,56% позовних вимог, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 934,08 грн. судового збору та 1 928,00 грн. витрат на правову допомогу, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

62.На підставі наведеного, керуючись ст. 141,247,258,259,263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

63.Позовні вимоги ТОВ «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

64.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором №394872 від 02.11.2018 у розмірі 8 809,38 гривень.

65.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 934,08 гривень.

66.Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 928,00 грн.

67.В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

68.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

69.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

70.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «ВІН ФІНАНС», місце реєстрації м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, 04112, .

71.Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Південного міського суду

Одеської області І. О. Москаленко