Справа №333/4283/25 Пр. №2/333/3140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Наумової І.И.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та обгрунтовує свій позов наступним.

З 2005 року по травень 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї з відповідачем народилась донька - ОСОБА_4 . З травня 2013 року, з моменту припинення фактичних шлюбних відносин, їх дитина залишилась проживати разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. На підставі виконавчого листа № 333/5736/14-ц від 13.11. 2014 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Комунарським ВДВС Південного МУ МЮ (м.Одеса) станом на 27.02. 2025 р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 129 115, 80 грн. 23 липня 2022 року вона вступила у шлюб з ОСОБА_5 і своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_7 ». ОСОБА_2 більше 11 років не спілкується з їх донькою, не надає матеріальну допомогу на її утримання, фактично за власною ініціативою відмовився від виконання батьківських обов`язків. На протязі цього часу ОСОБА_2 не займається вихованням доньки, не цікавився її розвитком, здоров`ям, не відвідує навчальний заклад, в якому вона навчалась, не готує її до майбутнього життя, не дарує їй подарунки на день народження. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він категорично проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3 . Зазначає, що до повномасштабного вторгнення росії він сумлінно сплачував аліменти на утримання доньки за рішенням суду. У 2022 році підприємство, на якому він працює, розбомбили російські агресори, всіх працівників відправили у відпустку без утримання, а у 2024 році взагалі звільнили. Він опинився у складних життєвих умовах. В 2008 році отримав травму на виробництві, що вплинуло на його стан здоров`я та ускладнює пошуки роботи. Заборгованість по аліментам утворилась в березні 2022 року з поважної причини. На цей час він

працює та сплачує аліменти і заборгованість по аліментам. Зазначає, що спілкувався з донькою, коли вона була малою. В подальшому не знав місце проживання доньки та з цієї причини не спілкувався з дитиною. На цей час вважає, що позивачка налаштовує дитину проти нього. Стверджує, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою та може бути застосовано тільки тоді, коли поведінку батька не можна змінити Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2025 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Протокольною ухвалою суду від 07.07.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Жидкова Л.І. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Позивач пояснила, що відповідач зовсім не прагнув до спілкування із донькою, позивач ніколи не чинила ОСОБА_2 ніяких перешкод у спілкуванні з донькою. Між відповідачем та їх малолітньою донькою втрачений родинний зв`язок. Донька виросла і вже самостійно робить висновки. Вважає, що у відповідача було достатньо умов для того, щоб виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини. Відповідач жодного разу не цікавився її успіхами дитини в навчанні, її розвитком. Він ніколи не займався її лікуваннями та профілактикою захворювань. Матеріальну допомогу добровільно не надавав, з 2022 року припинив надавати матеріальну допомогу взагалі. Відповідач позбавив доньку батьківської турботи, якої їй не хватало та яка було їй потрібна в ранньому віці. Вважає, що у суду є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просив відмовити, вказував що не спілкувався з донькою у зв`язку з тим, що не знав де вона мешкає, до суду з приводу перешкод у спілкуванні з донькою та до органів опіки не звертався, бо не вважав це за потрібне.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала.

Малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні пояснила, що свого батька не знає, її батьки давно розсталися. Вона спілкувалась тільки з бабусею - матір`ю батька, яка знала де вона проживає та яка привозила їй фрукти та подарунки. Батько ніколи не був присутній у її житті. Тільки в цьому році батько їй написав в соціальній мережі та запропонував зустріч. Вони зустрілись, але спілкування між ними не склалось. Між нею та батьком не має теплих відносин. її матір не заперечувала проти її зустрічі з батьком. Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Вислухав пояснення позивачки та її представника, пояснення відповідача, малолітньої дитини, відносно якої ініційовано позбавлення батьківських прав, представницю органу опіки та піклування, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

23 липня 2022 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва серія НОМЕР_2 ( а.с. 12)

Відповідно до довідки, витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03.07.1993 по теперішній час (а.с. 13).

Відповідно до довідки витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_4 , 13.07. 2012 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 18.07.2015 по теперішній час (а.с. 14).

В Комунарському ВДВС у м. Запоріжжі Південного МУ МЮ ( м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №46250670, відкрите 28.01.2015 щодо примусового виконання виконавчого листа від 13.11. 2014 № 333/5736/14-ц, який виданий Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 (а.с. 15).

Згідно витягу з характеристики на неповнолітню ОСОБА_10 від 25.03. 2025 р. департаменту освіти і науки Лівобережного відділу освіти Запорізької гімназії № 110 Запорізької міської ради Запорізької області вказано, що адміністрація Запорізької гімназії № 110 Запорізької міської ради Запорізької області повідомляє, що ОСОБА_2 , батько неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , учениці 7-А класу, за час навчання доньки в школі навчанням дитини не цікавився, в школу не приходив, батьківські збори не відвідував (а.с. 16).

В характеристиці на ОСОБА_11 , яка видана адміністрацією Запорізької гімназії № 110 Запорізької міської ради Запорізької області вказано, що ОСОБА_8 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , вітчимом і молодшою сестричкою. Мати бере участь в житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, завжди відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує рівень навчання дитини. Батько, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся ( а.с. 17 ).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 07.04. 2025 року Медичний центр « MY Doctor» ФОП « ОСОБА_12 » зазначено педіатром ОСОБА_13 , що контактною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка з 2013 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 в декларації зазначена мама - ОСОБА_1 . На диспансерному обліку ОСОБА_8 не перебуває. Щеплена за віком. Регулярно проходить профілактичні огляди. ОСОБА_14 хворіє простудними захворюваннями. На прийоми до лікаря з дитиною приходить мама. Догляд за дівчинкою належний, всі рекомендації лікаря мати виконує. Батька дитини не бачила (а.с. 19)

В характеристиці ОЄББ «Новокузнецька 57» за підписом Голови ОЄББ ОСОБА_15 , яка підтверджена сусідами : ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вказано, що мати дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , 1987 року народження, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , а мешкає за адресою: АДРЕСА_3 а всі роки проживання, а саме з 2019 року проявила себе виключно з позитивного боку. Скарг від сусідів на неї не надходило. Гр. ОСОБА_1 проживає зі своєю сім`єю : чоловіком і двома доньками 2012 р.н. і 2022 р.н. За свідченнями сусідів відкрита, позитивна і доброзичлива людина. У неї міцна сім`я, вони з чоловіком займаються вихованням дітей. Приймають активну участь у громадському житті ОЄББ. Стосовно рідного батька старшої доньки, зі слів сусідів та консьєржа, вони не бачили спілкування і фізичної присутності поряд з донькою ОСОБА_18 . Зазвичай дівчинка перебуває з мамою ОСОБА_1 ( а.с. 18).

Згідно заключного коментарю висновку за результатами комплексного психолого-педагогічного дослідження дитини, виконаного практичним психологом членом «Асоціації корекційних педагогів України» ОСОБА_19 , стан ОСОБА_20 свідчить про негативний вплив батька на її психічне здоров`я.

Її страх, тривога та відсутність бажання контакту з ним є прямим наслідком його емоційної відсутності та агресивної поведінки. Найкращі умови для дитини - збереження нинішнього стабільного середовища, де вона отримує любов, підтримку та захист. Будь-які рішення щодо опіки мають ґрунтуватися виключно на принципі найвищого добробуту дитини, з урахуванням її голосу та емоційних потреб ( а.с., а.с. 20-24).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 по ВП № 46250670 станом на 27.02. 2025 p., заборгованість складає 129 115, 80 грн. ( а.с. 25).

Згідно довідки про доходи ТОВ «ЗТРЗ» ОСОБА_2 , з березня 2025 року по червень отримав заробітну плату в сумі 31238 грн та сплатив аліменти в квітні та травні 2025 року на загальну суму 5160 грн. (а.с. 46).

Згідно консультативного висновку від 25.06. 2025 року КНП «Запорізька лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги ЗМР» ОСОБА_2 був консультований щодо опікової травм, отриманої в 2008 році полум`ям. Діагноз: післяопікові гіпертрофічні рубці голови, шиї, тулуба, обох верхніх і нижніх кінцівок, сідниць. Десмогенні контрактури лівого плечового, обох кульшових суглобів з помірним порушенням функції. Рубцеві синдактилії пальців лівої кисті. Реконвалесцент опікової хвороби. Варикозна хвороба, ВРВ нижніх кінцівок. Рекомендовано: обмеження фізичного навантаження, запобігання забруднення, травматизації, сонячної інсоліції після опікових ділянок, консультація судинного хірурга для вирішення питання оперативного лікування варикозної хвороби, оперативне лікування контрактур суглобів в умовах відділення термічної травми (а.с. 47).

Згідно довідки про доходи ТОВ «Запорізьки тепловозоремонтний завод» за період з квітня 2019 року по липень 2025 року, заробітна плата ОСОБА_2 не на нараховувалась з березня 2025 року. За вказаний період ОСОБА_2 отримав заробітну плату в сумі 211 044,99 грн, з який сплачено аліментів в сумі 54 730, 63 грн. (а.с. 47-48).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 від 25.07.2025 p., складеного працівниками відділу по Комунарському району служби у справах дітей ЗМР, дитина мешкає з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 - чоловіком матері, ОСОБА_21 - донькою позивачки. Умови проживання дитини добрі, турботливі. Під час бесіди з дитиною ОСОБА_22 встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не спілкується, не бачиться та не цікавиться життям дитини. Тільки після звернення позивачки до суду, з`явився в житті дитини, запропонував зустріч. ОСОБА_23 зазначила, що на зустрічі батько більше цікавився життям її матері та вітчима, погано говорив про маму, про її успіхи, досягнення говорив мало. ОСОБА_23 не заперечує проти позбавлення батька батьківських прав (а.с. 62).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного працівниками відділу по Комунарському району служби у справах дітей ЗМР від 25.07.2025 року скласти акт за адресою АДРЕСА_4 не вдалося, умови проживання з`ясувати не вдалося. Зустріч з ОСОБА_2 відбулась на вулиці біля під`їзду будинку, до дому пускати відмовився. Проти позбавлення його батьківських прав заперечує. Вважає, що колишня дружина налаштовує дитину проти нього, перешкоджає у спілкуванні з донькою. Сплачує аліменти. Бажає спілкуватись з донькою та брати участь у її житті (а.с. 63).

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 23.09. 2025 року пояснила, що працює консьєржкою в будинку, в якому проживає позивачка з сім`єю, спілкується із всіма членами її сім`ї, має добрі стосунки з малолітньою ОСОБА_24 , яка часто приходить до неї спілкуватись. Знає, що батько ОСОБА_25 довгий час не спілкується з нею.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні 29.10. 2025 року пояснила, що є хрещеною матір`ю ОСОБА_20 . Добре знає позивачку та відповідача. Зазначила, що ОСОБА_2 не приймав ніякої участі у вихованні доньки, не цікавився її розвитком, навчанням, здоров`ям. Перешкоди у спілкуванні батька з Свою позивачка ніколи не чинила.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 28.10.2025 p., № 19.02/01.31.1360 орган опіки та піклування дійшов висновку, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням не займається, матеріальну допомогу добровільно не надавав, має заборгованість по сплаті аліментів, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, в зв`язку з чим районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування вирішила про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_20 .

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до п. 15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про розвиток дитини, хоча мають реальну можливість для цього.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь- якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Частиною другою статті 171 СК України передбачено, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітня ОСОБА_8 майже не знає свого батька та зустрілась з ним у віці 13 років, недовгий час спілкувалась та на цей час їх спілкування знову припинилось. Батьківської любові та турботи від батька не відчуває.

Заперечення відповідача в судовому засіданні про те, що йому чинили перешкоди у спілкуванні з донькою в судовому засіданні не знайшли підтвердження.

Як встановлено на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, так і в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_2 нехтує потребами своєї доньки, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків протягом 11 років.

З моменту подачі позову до суду (19.05.2025), протягом п`яти місяців відповідач не довів зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею, не спростував, що свідомо нехтував обов`язками батька щодо доньки. При чому саме під час розгляду справи в суді став погашати заборгованість по аліментам.

Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку.

Зазначене у відзиві посилання на те, йому чинили перешкоди у спілкуванні з донькою нічим не підтверджені. За такий довгий час відповідач мав можливість захистити своє право на спілкування з дитиною та усунути перешкоди у цьому. Після звернення позивачки до суду з цим позовом він тільки почав спілкуватись з донькою. Посилання відповідача на стан здоров`я як на підставу утворення заборгованості із спати аліментів також не свідчить про його бажання матеріально утримувати дитину. Травма була отримана відповідачем в 2008 році. Заборгованість утворилась у відповідача у 2022 році. Відповідач не має інвалідності та мав можливість утримувати доньку. Після звернення позивачки з цим позовом, він знайшов можливість та почав сплачувати аліменти. На протязі довгого часу позивачка під час догляду за дитиною від другого шлюбу належним чином утримує доньку, не отримуючи допомоги від відповідача.

Суд виснує, що відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дитини є мінімальною, зводиться лише до сплати аліментів (в примусовому порядку за рішенням суду) та зі значною заборгованістю, що є недостатньою, та що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Також судом враховано, що відповідач на протязі 11 років не брав та не бере участі у вихованні доньки, не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує достатньо матеріально, не забезпечує медичного догляду і лікування, як складову частину виховання.

Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного суду від 26 квітня 2022 року (справа № 520/8264/19).

Суд критично ставить до доводів відповідача щодо необізнаності місця проживання дитини, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями позивача та дитини, що маті відповідача - бабуся ОСОБА_20 постійно навідувала свою онуку, привозила їй фрукти та подарунки.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки - ОСОБА_20 , відповідач - ОСОБА_2 самоусунувся, дитина знаходиться на вихованні матері та вітчима, біологічний батько взагалі дитиною не цікавиться,

не відвідує її, не цікавиться її здоров`ям, інтересами, успіхами, аліменти сплачує, але заборгованість почав погашати тільки після звернення позивачки з цим позовом, дитина почала спілкуватись з батьком тільки у віці 13 років, при цьому батьку ніхто не перешкоджав у спілкуванні зі своєю донькою.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього доньки - ОСОБА_3 ,. ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому суд враховує, що позбавлення батьківських прав не перешкоджає подальшій участі батька в житті дитини, тим паче законодавством передбачено право батьків поновити свої батьківські праві у разі зміни свого ставлення до виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач сплатила судовий забір за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. З, 9, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВРУ 27.02.1991, ст. 150, 164-166 СК України, ст. 9, 10, 12, 13, 15, 77-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,уроженця м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , понесені судові витрати: на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Представник позивача: Жидкова лілія Іванівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 45 від 27.01.1994, адреса: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, місцезнаходження за адресою: 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 32,

Повний текст судового рішення складений 06.11.2025 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова