11.11.2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року

м. Харків

Справа №642/6870/25

Провадження №2/642/2272/25

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Петрова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гуркаленко Інеса Валеріївна про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 до Холодногірського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамонов С.І., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги №08/10 від 08.10.2025, з позовною заявою ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гуркаленко І.В., в якій просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про смерть НОМЕР_1 майно, набуте ними під час спільного проживання однією сім`єю, а саме: квартира: АДРЕСА_1 ; квартира: АДРЕСА_2 ; автомобіль LEXUS RX 3502011, vinТЗ 2Т2ВК1ВАХСС121655, універсал, об`єм двигуна 3456, державний номер НОМЕР_2 ;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 грошові кошти, набуті ними під час спільного проживання однією сім`єю, у сумі еквівалентній 500 000 доларів США;

- в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки такого майна;

- виключити зі спадкової маси у спадковій справі № 15/2025 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 недійсним та скасувати реєстрацію права власності;

- визнати свідоцтво про право власності на спадщину за законом на автомобіль LEXUS RX 3502011 vin ТЗ 2Т2ВК1ВАХСС121655, універсал, об`єм двигуна 3456, державний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2 недійсним та скасувати реєстрацію права власності;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про необхідність направлення вищевказаної цивільної справи за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок поділу майна подружжя, яке є спільною сумісною власністю, найдорожче по вартості нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (квартира загальною площею 65,9 кв.м.), тобто предметом вищезазначеного позову є нерухоме майно, для якого положеннями ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне направити справу за підсудністю до Салтівського районного суду м. Харкова (61005, м.Харків, Ювілейний проспект, 38 Е)

Керуючись ст. 30, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №642/6870/25, провадження №2/642/2272/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гуркаленко Інеса Валеріївна про визнання права власності - надіслати за підсудністю до Салтівського районного суду м. Харкова (61005, м.Харків, Ювілейний проспект, 38 Е).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА