Справа № 159/4393/25
Провадження № 2/159/1540/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря судового засідання Конашук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про виділ в натурі частки в житловому будинку в окрему одиницю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області про виділ у натурі із спільної часткової власності належної йому 42/100 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позову зазначив, що він є співвласником 42/100 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 . Інша частина будинку перебуває у власності його брата ОСОБА_2 , який за рішенням суду виділив свою частку в будинку, як окрему одиницю - ізольовану квартиру АДРЕСА_2 . Він звернувся до державного реєстратора з метою зареєструвати квартиру, однак отримав відмову з підстав того, що йому потрібно виділити в натурі його частку в будинку, як окрему одиницю ізольовану квартиру, шляхом укладення відповідного договору з співвласниками будинку або за рішенням суду. Оскільки він не може укласти договір про виділ одному з них частки у спільному майні, так як немає іншого співвласника спірного житлового будинку, а є власник відповідної ізольованої квартири.

У зв`язку з тим, що позивач бажає бути самостійним власником належної йому частини житлового будинку, тому просить припинити право спільної часткової власності, виділити у власність належну йому 42/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як окрему одиницю ізольовану квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 63,1 кв.м., житловою 33,7 кв.м., що складається з: коридору 1 площею 3,9 кв.м., коридору 2 площею 5 кв.м., коридору 3 площею 13,4 кв.м., кімнати 4 площею 7,1 кв.м., кімнати 5 площею 12,3 кв.м., кухні 6 площею 21,4 кв.м., та визнати право власності на відокремлений об`єкт (квартиру).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.08.2024.

04.08.2025 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті у іншому кримінальному провадженні.

24.09.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.10.2025.

24.10.2025 судове засідання відкладено у зв`язку з відпусткою судді.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності та позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Люблинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Правом на подання пояснень не скористався.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Люблинецької селищної ради від 23.02.2012 ОСОБА_1 , видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на 42/100 частки у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Право власності на вказане нерухоме майно належним чином зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 , вказана обставина, доводиться витягом №33739097 про державну реєстрацію прав, яке видане 05.04.2012 Волинським обласним бюро технічної інвентаризації.

Згідно розпорядження Волинської обласної державної адміністрації №227 від 20.05.2016 та Додатку № 1 до нього, про перейменування окремих об`єктів топоніміки в області та внесення змін до розпорядження голови області та внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації №216 від 17.05.2016, вулицю Жовтнева в смт. Люблинець Ковельського району перейменовано на вул.Незалежності.

Позивачу належить земельна ділянка в селищі Люблинець Ковельського району Волинської області з кадастровим номером :01:001:0275 площею 0,1152 га, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№069479, виданого 07.05.2007.

Витягом з Державного реєстру речових прав №343199059 від 17.08.2023 доводиться та обставина, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/1 частки квартири АДРЕСА_4 , на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2023 у справі 2/159/502/23.

Судом було перевірено з автоматизованої системи документообігу суду та встановлено, що у справі №159/1211/23; провадження 2/159/502/23 рішенням Ковельського міськрайонного районного суду Волинської області від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності, задоволено частково.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Виділено у власність ОСОБА_2 належну йому 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в натурі як окремий об`єкт нерухомості (квартиру) загальною площею 71,1 кв.м., житлову 37,8 кв.м., і складається з: коридору 1-1 площею 5,2 кв.м., коридору 1-2 площею 7,8 кв.м., коридору 1-3 площею 8,1 кв.м., кімнати 1-4 площею 24,7 кв.м., кімнати 1-5 площею 13,1 кв.м., кухні 1-6 площею 6,7 кв.м., туалету 1-7 площею 1,5 кв.м., ванни 1-8 площею 4,0 кв.м.

Вказане рішення набрало законної сили 02.05.2023.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що позивач на праві спільної часткової власності володіє житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Будинок розподілений на дві окремі ізольовані квартири із самостійними входами, про що виготовлено відповідну технічну документацію.

Квартира АДРЕСА_5 загальною площею 63,1 кв.м., житловою 33,7 кв.м., складається з: коридору 1 площею 3,9 кв.м., коридору 2 площею 5,0 кв.м., коридору 3 площею 13,4 кв.м., кімнати 4 площею 7,1 кв.м., кімнати 5 площею 12,3 кв.м., кухні 6 площею 21,4 кв.м.

Позивач вказує на ту обставину, що позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.

Таким чином, в іншому порядку крім судового, питання виділу частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності вирішити неможливо.

Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

В силу ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно правового висновку Верховного суду в постанові від 14 лютого 2024 року у справі № 344/8200/14-ц, «результат системного аналізу статей 183, 358, 364, 370, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статей 364, 370 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не лише порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, наявна технічна можливість виділення 42/100 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, відсутні перешкоди для виділу майна в натурі.

Водночас, суд при вирішенні позовних вимог про припинення права спільної часткової власності та про визнання права власності на виділений об`єкт (квартиру) керується наступним.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ч.3 ст.364 ЦК України).

Оскільки, рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2023 припинено право спільної часткової власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позовна вимога в цій частині не підлягає до задоволення.

В силу п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підстав судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Тому судове рішення про виділ частки в майні в натурі та припинення права спільної часткової власності є підставою для державної реєстрації права власності на виділений об`єкт (квартиру) після присвоєння органам місцевого самоврядування адресного номера новому об`єкту. Окремого судового визнання таке право не потребує.

З урахуванням наведено позов підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати у справі, які складаються із сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору слід залишити за позивачем відповідно до поданого клопотання.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 , про виділ в натурі частки в житловому будинку в окрему одиницю - задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 належну йому 42/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як окрему одиницю ізольовану квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 63,1 кв.м., житловою 33,7 кв.м., що складається з: коридору 1 площею 3,9 кв.м., коридору 2 площею 5 кв.м., коридору 3 площею 13,4 кв.м., кімнати 4 площею 7,1 кв.м., кімнати 5 площею 12,3 кв.м., кухні 6 площею 21,4 кв.м.

У решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач: Люблинецька селищна рада, місцезнаходження: вул.Незалежності, буд.51, селище Люблинець, Ковельський район, Волинська область, .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_7 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.11.2025.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ