Справа № 277/1215/25
РІШЕННЯ

іменем України

"10" листопада 2025 р. селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Т.Г. Корсун, за участю секретаря судового засідання М.М. Сороки, учасники справи не з`явилися, розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в селищі Ємільчине справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ємільчинська селищна рада Житомирської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем (батьком) ОСОБА_2 на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті батька, залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Комуніст» с. Миколаївка, Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, на день смерті в шлюбі не перебував, заявник є єдиною спадкоємицею всього спадкового майна за законом.

З вересня 2013 року у зв`язку з погіршенням здоров`я батька, заявниця почала постійно проживати без реєстрації, разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони проживали однією сім`єю разом з батьком до дня його смерті за вищевказаною адресою, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за ним та провела поховання за власний рахунок.

16 вересня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою та необхідними документами для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПКСП «Комуніст», після смерті батька ОСОБА_2 , приватним нотаріусом заведено спадкову справу щодо спадкового майна та відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадщини на спадкове майно.

Ухвалою суду від 22.09.2025 заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, а також вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 16.12.2013 виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с.4)

Родинні відносини між заявником ОСОБА_1 та покійним ОСОБА_2 , зокрема, що покійний був її батьком підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_2 від 24.02.1990 (післяшлюбне прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.11.2012) де батьком зазначений: ОСОБА_4 , матір`ю зазначена: ОСОБА_5 (а.с. 6, 7).

З копії Сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0123905 від 21.04.1997 вбачається, що ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватно-колективного сільськогосподарського підприємства «Комуніст» (с. Миколаївка, Миколаївської сільської рада Ємільчинського району Житомирської області) розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.12).

Згідно копії довідки Миколаївського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 14.05.2025 за № 348 вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до копії довідки Миколаївського старостинського округу Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 14.05.2025 за № 3252 вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживала без реєстрації його дочка ОСОБА_1 , яка його доглядала, вели спільне господарство, провела поховання за власний рахунок та протягом шести місяців з дня смерті батька користувалася спадковим майном, а саме житловою будівлею і присадибними ділянками. Довідка видана на підставі пояснень сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 10 зворотній бік).

В своїх письмових поясненнях від 10.11.2025, які надані суду: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що ОСОБА_1 на день смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом з ним без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала батька, вели спільне господарство, провела поховання за власний рахунок та протягом шести місяців з дня смерті батька користувалася спадковим майном, а саме житловою будівлею і присадибними ділянками.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №610/02-31/178/25 від 16.09.2025, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини, приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскун О.С.,відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ПКСП «Комуніст» с. Миколаївка, Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області (а.с. 15, 15зворотній бік).

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (із змінами), видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.п.3.20 п. 3 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (із змінами), факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (паспортом громадянина України, виготовленим у формі книжечки, з відміткою про реєстрацію постійного місця проживання громадянина, якщо спадщина відкрилась до 01 грудня 2021 року, рішенням суду тощо).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 10.01.2019 по справі № 484/747/17 дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця (позивач) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем,оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічного змісту висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20, додатково Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відтак, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, а також зібрані докази, суд приходить до висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду на підставі досліджених безпосередньо судом доказів.

Враховуючи вищевикладене та оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявника має юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації своїх прав на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 263 - 265, 271 273, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Ємільчинська селищна рада Житомирської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем (батьком) ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа: Ємільчинська селищна рада Житомирської області (вул. Соборна, 18 А, селище Ємільчине, Звягельський район, Житомирська область, 11201; ).

Повне судове рішення складено 10 листопада 2025 року

Суддя Т. Г. Корсун