УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4549/25

10 листопада 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін в залі суду м. Костопіль заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАГЛЕР» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2025 ТОВ «ХАГЛЕР», після відкриття провадження у справі за позовом ТОВ «ХАГЛЕР» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та належні останній грошові кошти, які знаходяться або можуть знаходитися на її банківських рахунках у банках та інших фінансових установах України, у межах ціни позову в сумі 220500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що предметом позову в цій справі є звернення стягнення на майно, успадковане ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості в сумі 220500,00 грн за договором поставки товару № 11/22-1 від 14.11.2022.

Враховуючи те, що існує обгрунтоване припущення, що майно, грошові кошти, які перебувають у власності відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитися за кількістю та може бути відчужене останньою, що може призвести до невиконання чи утруднення виконання рішення суду про звернення стягнення на майно, з метою ефективного захисту його інтересів, просив накласти арешт на вказаний житловий будинок та грошові кошти у межах ціни позову в сумі 220500 грн.

При цьому просив врахувати також процесуальну поведінку відповідача на стадії ініційованого позивачем досудового вирішення спору, яка відмовила у добровільному порядку сплатити на рахунок ТОВ «ХАГЛЕР» заборгованість за договором поставки твердопаливних матеріалів (гранула паливна палета) №11/22-1 від 14.11.2022, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ХАГЛЕР».

Перевіривши підстави та мотиви заяви про забезпечення позову, надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить відповідачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Судом встановлено, що ухвалою судді від 04.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі № 564/4549/25 за позовною заявою ТОВ «ХАГЛЕР» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, успадковане ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , а саме на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості в сумі 220500 грн. за договором поставки товару № 11/22-1 від 14 листопада 2022 року.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.08.2025 вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 18.07.2024 та свідоцтва про право на спадщину від 18.07.2024, виданих приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г., за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано 18.07.2024 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Наведене вказує, що відповідач успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 частку спірного житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Разом із тим позивачем не надано належних доказів щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 та розмір їх часток у спадковому майні.

Враховуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що відповідач ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку спірного житлового будинку, то підстави накладати арешт на весь житловий будинок відсутні, оскільки саме в межах цієї частки вона має відповідати за вимогами кредитора спадкодавця.

На даний час між сторонами виник спір щодо звернення стягнення на успадкований житловий будинок в рахунок погашення заборгованості в сумі 220500 грн. за договором поставки товару № 11/22-1 від 14.11.2022 у межах вартості успадкованого майна.

Суд вважає обгрунтованими припущення заявника про наявність високої ймовірності відчуження відповідачем успадкованого об`єкта нерухомості, що може призвести до неможливості виконання судового рішення про звернення стягнення на нього.

При цьому суд також вважає, що застосування такого засобу забезпечення позову не становить надмірного втручання у права відповідача, зокрема не порушує її право володіння та користування зазначеним майном.

Зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав, істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення, суд вважає за вірне заявлені вимоги задовольнити частково, наклавши арешт на частину спірного житлового будинку, що відповідає успадкованій відповідачем частці майна.

Разом із тим суд не вбачає підстав для накладення арешту на належні відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти, які знаходяться або можуть знаходитися на її банківських рахунках у банках та інших фінансових установах у межах ціни позову в сумі 220500 грн., оскільки доказів того, що відповідач успадкувала після смерті ОСОБА_2 грошові кошти не надано, як і доказів відкритих на її ім`я рахунків, наявності коштів на них.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому суд вважає, що накладення арешту на належні відповідачу грошові кошти є надмірним втручанням у її права, може призвести до блокування соціальних, пенсійних виплат, які надходять на вказані рахунки та не відповідає вимогам ст. 1282 ЦК України, яка вказує на те, що спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Крім того, положення ч. 2 , ч. 3 ст. 1282 ЦК України вказують на те, що вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Зважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, звернення стягнення на успадковане майно, відмову відповідача задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу, суд вважає вимогу про накладення арешту на грошові кошти відповідача безпідставною і такою, що не грунтується на вимогах закону та не відповідає ефективному захисту прав позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАГЛЕР» про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_1 , із забороною її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2025 року.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАГЛЕР», вул. Мала Бердичівська,6/3, м. Житомир Житомирської обл., 10014, .

Боржник: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Снітчук Р.М.