УХВАЛА

14 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 1309/9120/12

провадження № 61-13987ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в особі начальника Бабини Юлії Василівни, державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мельник Юрій Романович, орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання Західного міжрегіонального управління МЮ, просив: визнати дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю. Р. (інших посадових осіб) щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № НОМЕР_1 - неправомірними, з огляду на тривале і повне ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року, яку виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339св22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року ухвалив Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24), - такими, що можуть мати умисел приховати недоліки в своїй роботі та реальну потребу цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; скасувати вимогу державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю. Р. від 15 жовтня 2024 року № 88528 щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання доленосного рішення суду у справі №1309/9120/12 про контакт батька з дитиною, в межах ВП № НОМЕР_1, як таку, що не відповідає своєчасному і повному вжиттю дієвих заходів згідно з постановою, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61- 4339 св 22), а також постановою, що 19 вересня 2024 року виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. №22-ц/811/674/24); зобов`язати державного виконавця Мельника Ю. Р. (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП № НОМЕР_1 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та з наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків потребу цільової підтримки дитини; визнати бездіяльність Західного міжрегіонального управління МЮ в особі начальника управління Бабини Ю. В. (іншої посадової особи) щодо контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні рішення суду у справі №1309/9120/12 та в межах ВП № НОМЕР_1 щодо долучення до вжиття належних заходів з розробки комплексної стратегії примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12 й ігнорування постанови, що 08 березня 2023 року виніс Верховний Суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 61-4339св22), а також постанови, що 19 вересня 2024 року, яку виніс Львівський апеляційний суд у справі № 1309/9120/12 (пров. № 22-ц/811/674/24); зобов`язати Західне міжрегіональне управління МЮ (м. Львів) в особі начальника управління Бабини Ю. В. (інших посадових осіб) вчинити всі необхідні дії для належного контролю за виконанням покладених на підпорядкований підрозділ управління завдань та вимог законодавства про виконавче провадження при виконанні доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, і з метою виправлення недоліків в роботі державних виконавців (інших посадових осіб) утворити виконавчу групу щодо реальної потреби цільової підтримки дитини, яка, вочевидь, проявляла ознаки відчуження одного з батьків; повністю дослідити інші фактори 10 річного примусового виконання доленосного та значущого рішення у справі № 1309/9120/12, з оцінкою дотримання найкращих інтересів дитини, яка, вочевидь, проявляє ознаки відчуження одного з батьків та потребує цільової підтримки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю. Р. щодо забезпечення відновлення порушених прав стягувача та виконання рішення суду у справі № 1309/9120/12 про контакт батька з дитиною в межах ВП № НОМЕР_1 неправомірними.

Зобов`язано державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Мельника Ю. Р. (іншу посадову особу) усунути вказані порушення шляхом якнайшвидшого виконання рішення суду в межах ВП № НОМЕР_1 із забезпеченням прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження та із наданням пріоритету найкращим інтересам неповнолітньої дитини.

У решті вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року залишено без змін.

07 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року та ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року в частині бездіяльності Західного міжрегіонального управління МЮ (в особі відповідних посадових осіб) щодо вжиття належних заходів з розробки Комплексної стратегії примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 лютого 2013 року у справі № 1309/9120/12 про контакт дитини з батьком скасувати (змінити), не передаючи справи на новий розгляд.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження

у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати (змінити) постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року та ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року в частині бездіяльності Західного міжрегіонального управління МЮ (в особі відповідних посадових осіб) щодо вжиття належних заходів з розробки Комплексної стратегії примусового виконання судового рішення, але не зазначає яке рішення необхідно прийняти за результатами розгляду цих вимог по суті.

Таким чином сформульована прохальна частина касаційної скарги не в повній мірі відповідає повноваженням суду касаційної інстанції.

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України, додати докази надсилання уточненої касаційної скарги всім учасникам справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 28 листопада 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников