Справа № 585/3895/25
Номер провадження 2-о/585/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Машини І.М.,

з участю секретаря судового засідання Савойської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Подану заяву мотивує тим, що 01.08.2025 року вона звернулася до територіальних органів з пенсійного фонду України з метою призначення й пенсії. 08 серпня 2025 року вона отримала рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано та не взято до уваги періоди роботи згідно трудової книги колгоспника НОМЕР_1 , оскільки титульна сторінка заповнена з порушенням Інструкції ведення трудових книжок, вказано лише рік народження заявниці , та не взято до уваги періоди роботи в колгоспі згідно архівних довідок за № 703 та 704 від 22.07.2025 року, яка видана архівним відділом Роменської міської ради Сумської області, оскільки вказано не вірно прізвище, ім`я та по батькові. В трудовій книжці НОМЕР_1 її дата народження вказана без числа та місяця, лише вказано рік народження, 1965 р.н., та згідно архівної довідки від 22.07.2025 року за № 703 та книгах обліку розрахунку по оплаті праці колгоспу «Комуніст», з лютого 1992 року колгоспу «Бобрицький» з жовтня 1992 року Колективного сільськогосподарського підприємства «Бобрицьке» за період: 1989 рік- за грудень, 1990 рік з січня по грудень, 1991 рік з січня по грудень, 1992 рік, з січня по грудень, 1993 рік з січня по грудень, з 1994 рік з січня по грудень вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 . Згідно архівної довідки від 22.07.2025 року за № 704 та книгах обліку розрахунку по оплаті праці Колективного сільськогосподарського підприємства «Бобрицьке», з лютого 1996 року Сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Бобрицьке», з липня 2000 року ТОВ «Бобрицьке» за період 1995 рік з січня по грудень, 1996 рік з січня по грудень, 1997 рік з січня по грудень, 1998 рік з січня по грудень, 1999 рік з січня по грудень, 2000 рік з січня по грудень вказано ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 . Вказані описки в документах та ОСОБА_4 книжці стали підставою для відмови у призначенні пенсії. Вказані обставини змусили звернутися до суду з вказаною заявою.

Тому просила встановити факт належності їй трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 05.02.1989 року, з усіма записами в трудовій книжці, та усіма записами в Архівних довідках № 704 та 703 від 22.07.2025 року, які видані Архівним відділом Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, щодо її наявного трудового стажу.

09 жовтня 2025 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.30-31).

Заявниця ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, подану заяву про встановлення факту просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без їх участі. Проти задоволення заяви не заперечували, в прийнятті рішення цілком довіряють суду.

Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-7).

До матеріалів справи додана копія трудової книги колгоспника НОМЕР_1 , видана та заповнена 5 лютого 1989 року на ім`я ОСОБА_1 , 1965 року народження (а.с.8-18), а також трудова книжка колгоспника НОМЕР_2 , видана та заповнена 22 лютого 1985 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.19-21).

Згідно архівної довідки архівного відділу виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 22.07.2025 року № 704, у книгах обліку розрахунку по оплаті праці Колективного сільськогосподарського підприємства «Бобрицьке», з лютого 1996 року Сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Бобрицьке», з липня 2000 року ТОВ «Бобрицьке» за період: 1995 рік з січня по грудень ОСОБА_1 ; 1996 рік з січня по грудень; 1997 рік з січня по грудень ОСОБА_1 ; 1998 рік з січня по грудень; 1999 рік з січня по грудень; 2000 рік з січня по грудень вказано ОСОБА_1 ( а.с.22).

Відповідно до архівної довідки архівного відділу виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 22.07.2025 року № 703, у книгах обліку розрахунку по оплаті праці колгоспу «Комуніст», з лютого 1992 року колгоспу «Бобрицький», з жовтня 1992 року Колективного сільськогосподарського підприємства «Бобрицьке» за період: 1989 рік за грудень; 1990 рік з січня по грудень; 1991 рік з січня по грудень; 1992 рік з січня по грудень; 1993 рік з січня по грудень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; 1994 рік з січня по грудень ОСОБА_3 ( а.с.23).

Згідно рішення відділу призначення пенсії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, про відмову у призначенні пенсії від 08.08.2025 року № 45, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи ( а.с.24-25).

В історичній довідці ТОВ «Бобрицьке» зазначено, що згідно рішення № 12/44-05 Господарського суду Сумської області ТОВ « Бобрицьке» припинило свою діяльність у зв`язку з визнанням його банкрутом ( а.с.26).

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

У суду не має сумніву, що записи в архівних довідках № 704 та 703 від 22.07.2025 року, які видані Архівним відділом Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, дійсно належать ОСОБА_5 . До цього, судом установлена та обставина, що всі оригінали вищенаведених документів на даний час перебувають в особистому законному володінні заявниці, та відомості, викладені в них підтверджують помилку у заповненні довідок, яка підлягає усуненню в судовому порядку.

Встановлення даного факту породжує юридичні наслідки для заявниці, так як на даний час це впливає на реалізацію її права на призначення пенсії, але наявність помилок в написанні її прізвища та імені у довідках є перешкодою для врахування періодів роботи ОСОБА_1 до сукупного стажу її трудової діяльності, та обрахунку її пенсії з відповідного заробітку, а виправити зазначену вище помилку в позасудовому порядку на даний час неможливо.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду № 347/576/18 від 10.06.2020 року.

Щодо встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книги колгоспника НОМЕР_1 від 05.02.1989 року, суд зазначає наступне.

Законом, а саме Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція), визначено порядок встановлення факту належності трудової книжки та внесення до неї змін.

Пунктом 2.13. Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Законом чітко передбачено порядок заповнення трудової книжки, внесення до неї відповідних записів та змін, а саме всі необхідні дії щодо трудової книжки вчиняє роботодавець, тому лише у тому разі, коли роботодавець не виконав свого обов`язку щодо ведення трудової книжки працівника належним чином, або відмовив у зміні записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження, то у такому випадку у суду виникнуть підстави для захисту порушеного права в судовому порядку.

Такий висновок ґрунтується на тому принципі урядування, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач (у цій справі - роботодавець) зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє (або вчиняє їх неправомірно), це може стати предметом судової перевірки.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 року по справі № 938/792/21.

Як вбачається із трудової книжки останнім місцем роботи заявниці є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ромни-кондитер».

Матеріали справи не містять відомості про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромни-кондитер».

Заявник ОСОБА_1 не надала доказів того, що вона, як передбачає Інструкція, зверталася до останнього місця роботи - ТОВ «Ромни-кондитер», із заявою щодо зміни записів у трудовій книжці, а їй було відмовлено у внесенні таких змін або її заява залишилась без відповіді.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви в цій частині необхідно відмовити.

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити частково.

Встановити факт, належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючих документів - Архівних довідок № 704 та 703 від 22.07.2025 року, які видані Архівним відділом Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області.

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати залишити за заявницею.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094.

Повний текст ухвали суду складено 07.11.2025р.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І. М. Машина