ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4502/25

Провадження № 22-ц/820/2277/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Заворотної О.Л. від 25 серпня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом вказувала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.02.2019 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 01.02.2025 року заборгованість по аліментах становила 47253,63 грн.

Згідно розрахунку заборгованості пеня за прострочення аліментів складає 121339,62 грн., тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 47253,63 грн. не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.08.2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 15000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її позов повністю. На її думку, суд першої інстанції безпідставно зменшив розмір пені та витрат на правничу допомогу, не врахувавши злісне ухилення відповідача від сплати аліментів, проти нього відкрито кримінальне провадження №0000075 від 08.05.2025 року за ознаками ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів). Доводи про складне матеріальне становище відповідача не відповідають дійсності - з 01.08.2025 року він працює у ТОВ «Сонячні парки», що підтверджує наявність стабільного офіційного доходу. Наявність заборгованості по аліментах підтверджена розрахунками Ізяславського ВДВС, тому пеня підлягала стягненню в заявленому розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції необґрунтовано залишив без розгляду його відзив на апеляційну скаргу та відповідно не взяв до уваги квитанції, долучені ним до відзиву, якими підтверджується надсилання позивачці значних грошових сум з-за кордону до жовтня 2024 року. Кошти, які надсилав відповідач, за відсутності у нього інших грошових зобов`язань перед стягувачкою, підлягали зарахуванню як платежі по цих аліментах. Тому підстави для нарахування пені за прострочення аліментів відсутні.

У відзиві позивачка просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення як безпідставну. Перекази, на які посилається апелянт, не містять відповідного призначення, не враховані у виконавчому провадженні, при цьому він має інші грошові зобов`язання перед позивачкою щодо утримання другої дитини та відшкодування додаткових витрат.

У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення як безпідставну. Ії твердження, що суд не мав права зменшити розмір пені, а відповідач мав довести невідповідність розміру правничої допомоги вважає хибним.

Нормами ЦПК України не передбачено право учасників подавати відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Тому такі процесуальні заяви, подані до апеляційного суду, не приймаються до уваги, як і долучені до цих заяв письмові документи, щодо яких сторони не заявили жодних клопотань.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.02.2019 року у справі № 686/25400/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 16.07.2019 року відкрито виконавче провадження № 59551462 з примусового виконання виконавчого листа № 686/25400/18 від 03.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця від 24.05.2023 року ВП № 59551462 з примусового виконання виконавчого листа № 686/25400/18 від 03.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття передано до Ізяславського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Вказане виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні Ізяславського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.02.2025 року, виданого Ізяславським ВДВС, заборгованість по виконавчому листу № 686/25400/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, за період з жовтня 2018 року по лютий 2025 року становить 47 253,63 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно розрахунку державного виконавця за період з жовтня 2018 року по лютий 2025 року сукупна заборгованість по аліментам становить 47253,63 грн., а заборгованість за період з грудня 2022 по лютий 2025 року (період, за який позивачка просить стягнути неустойку) становить 34963,57 грн., а тому неустойка не може перевищувати 100% заборгованості за вказаний період. Разом з тим, з врахуванням сімейного становища відповідача, перебування на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей, слід стягнути на користь позивачки 15 000 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Доводи апеляційних скарг про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Так, статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч.2 ст. 196 СК України).

Великою Палатою Верховного суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно з яким розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%. Тобто, заборгованість за місяць помножено на кількість днів заборгованості помножено на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, в якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становитиме місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.12.2020 року в справі №661/905/19.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом правильно встановлено згідно розрахунку державного виконавця, що за період з жовтня 2018 року по лютий 2025 року сукупна заборгованість по аліментам становить 47 253,63 грн., а заборгованість за період з грудня 2022 по лютий 2025 року (період за який позивачка просить стягнути неустойку) становить 34963,57 грн., а тому неустойка не може перевищувати 100% заборгованості за вказаний період, тобто 34963,57 грн.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Водночас за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд не бере до уваги письмові документи, долучені апелянтом ОСОБА_1 до апеляційної скарги, оскільки щодо них не заявлено жодних клопотань.

З цих же підстав не беруться до уваги письмові документи, долучені апелянткою ОСОБА_1 до своєї апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач оспорював розмір заборгованості зі сплати аліментів, обчислених державним виконавцем Ізяславського відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і існує судове рішення, яким визначено інший розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 686/25400/18 від 03.04.2019 року, ніж встановлений державним виконавцем у розрахунку від 11.02.2025 року.

За цих обставин, з врахуванням норми ст. 195 СК України доводи апелянта ОСОБА_1 щодо надсилання ним коштів позивачці з-за кордону і помилкове неврахування цих коштів при визначення заборгованості по аліментах є безпідставними і не спростовують висновків суду щодо розміру боргу по аліментах.

Норма частини 2 статті 196 СК України встановлює право суду на зменшення розміру неустойки за прострочення аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, що цілком спростовує доводи апелянтки ОСОБА_1 .

Суд правильно констатував наявність підстав, визначених ч.2 ст. 196 СК України для зменшення розміру пені за неналежну сплату аліментів відповідачем з урахуванням перебування на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей, і обґрунтовано визначив розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню на користь позивачки, у 15000 грн.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд першої інстанції правильно застосував принцип розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог і обґрунтовано стягнув на користь позивачки понесені нею витрати на правничу допомогу частково, в сумі 4000 грн.

Доводи апеляційних скарг сторін не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 07 листопада 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Яромлюк