Справа № 570/4186/25
Номер провадження 2-о/570/192/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявниця просить суд встановити факт реєстрації шлюбу шляхом церковного обряду в травні місяці 1939 року в церкві Покрови Пресвятої Богородиці с. Мала Любаша в Костопільському районі Рівненської області, що мав місце між ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Заявниця на розгляд справи не з`явилася.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву. Пояснив суду, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками по відношенню до заявниці та заінтересованої особи, і бабуся та дідусь по відношенню до представника заявниці. Вони уклали шлюб шляхом церковного обряду в травні місяці 1939 року в церкві Покрови Пресвятої Богородиці с. Мала Любаша що в Костопільському районі Рівненської області. Свідоцтво про шлюб не збереглося, як не збереглися і метричні книги церкви, де вони укладали шлюб. Також не збереглися інші архівні записи. Нотаріус не може видати заявниці свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт укладення шлюбу між дідусем і бабусею представника заявниці. Через ці обставини заявниця змушена була звернутися до суду. Тому просить суд задоволити подану заяву. У подальшому подав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_5 на розгляд справи не з`явився. Згідно заяви просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Обставини, встановлені при розгляді справи.

Заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Углище Деражнянського району, на даний час - Рівненського району Рівненської області. Батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане 10.09.1949 року).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Углище Рівненського району Рівненської області. Батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (повторне свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане 12.07.1990 року).

Як пояснив представник заявниці, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками по відношенню до заявниці та заінтересованої особи. Вони уклали шлюб шляхом церковного обряду в травні місяці 1939 року в церкві Покрови Пресвятої Богородиці с. Мала Любаша що в Костопільському районі Рівненської області.

Мала Любаша село, є адміністративним центром Малолюбашанської сільської ради, який розташований за 6 км. від районного центру (м. Костопіль) та 44 км. від обласного центру м. Рівне. До 1917 року ОСОБА_6 належала до Тучинської волості Волинської губернії, з 1917 по 1939 рік до Тучинської гміни Ровенського повіту (джерело: https://mlubashanska-gromada.gov.ua/istoriya-sela-mala-ljubasha-21-11-36-03-12-2018/).

В судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_7 надала суду показання про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прожили у шлюбі більше 60 років. Свідок була присутня на їх ювілейному весіллі. Дідусь розповідав, що уклав шлюб з ОСОБА_4 у церкві в Костопільському районі Рівненської області у 1939 році.

Свідок ОСОБА_8 надав суду показання про те, що знає сім`ю ОСОБА_9 . У свою чергу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розповідали, що вони вінчалися у церкві, але свідок не пам`ятає у якому році це було.

В матеріалах справи наявні довідки відділу ЦНАП Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом проживали в АДРЕСА_1 , довідка № 1121 від 21.05.2025, довідка № 1241 від 12.06.2025 р.

Згідно довідки Державного архіву Рівненської області від 02.07.2025 року № 600/01-28/25, у метричних книгах церкви Покрови Пресвятої Богородиці с. Мала Любаша (до цієї парафії належали прихожани м. Костопіль) за 1938-1940 р.р. та Костопільського костелу м. Костопіль за 1939 р. актового запису про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не виявлено. Книги актових записів про шлюб Костопільського районного відділу ДРАЦС по м. Костопіль, нині Рівненського району за 1939 рік на зберігання до архіву не надходили.

Згідно відповіді Рівненського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.10.2025 р., в архіві відділу відсутній актовий запис про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Перевірку проведено за первинними записами та за поновленими записами.

В судовому засідання були оглянуті матеріали спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положення законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та законних інтересів.

В розумінні ЦК України заявниця є такою, що прийняла спадщину після смерті батьків/

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно постанови Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.12.2023 року у справі № 761/16555/23 зазначено наступне. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 205/2102/19-ц вказав на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Отже, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що й було зроблено заявником.

Необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для реалізації спадкових прав.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд зазначає про необхідність у застосуванні принципу «балансу ймовірностей», зокрема, про це зазначено у постановах від 23.10.2019 року по справі №917/1307/18, від 10.09.2019 року по справі №916/2403/18, від 02.10.2018 року по справі №910/18036/17, від 14.08.2018 року по справі №905/2382/17. Цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Висновки суду.

При розгляді справи не було встановлено, що існує спір про право.

У заявниці відсутня можливість надати нотаріусу документи на підтвердження укладення шлюбу між її батьками шляхом церковного обряду.

Так само відсутня можливість поновити цей запис про укладення шлюбу, оскільки не збереглися записи про шлюб.

При розгляді справи суд пересвідчився у тому, що викладені заявницею у заяві обставини відповідають фактичним обставинам.

Суд, досить ретельно розглянувши справу, повно і всебічно з`ясував обставини, на які заявниця посилається як на підставу своїх вимог; дослідивши докази, що були надані заявницею з урахуванням принципу реалізації стандарту більшої переконливості знайшов підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити повністю.

Встановити факт реєстрації шлюбу шляхом церковного обряду в травні місяці 1939 року в церкві Покрови Пресвятої Богородиці с. Мала Любаша в Костопільському (нині Рівненському) районі Рівненської області, що мав місце між ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Представник заявниці: ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя: Красовський О.О.