Справа № 950/1422/25
Провадження № 2-о/950/113/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10 листопада 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Лебедині клопотання представника заінтересованої особи у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебувала вищевказана цивільна справа. Ухвалою від 06.10.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

31.10.2025 представник ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням у якому просив прийняти до розгляду клопотання від 13.10.2025, поновити строк, в разі його порушення та стягнути з ОСОБА_1 42500,00 грн. витрат на правничу допомогу та 124,50 грн. поштових витрат.

В обґрунтування зазначеного клопотання указав, що 13.10.2025 на офіційну електронну адресу суду він подав клопотання в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України у якому просив стягнути із заявника витрати на правничу допомогу та інші витрати. Однак таке клопотання не було отримано судом, хоча як і інші клопотання, надсилалось в тому ж порядку в електронному вигляді.

Оскільки учасники справи у судове засідання не викликались, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи подане клопотання, суд зазначає наступне.

Представник ОСОБА_2 , посилаючись на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, просить вирішити питання судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, понесених заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Однак, у даній цивільній справі рішення по суті заяви не приймалось та рішення суду не ухвалювалось.

Натомість, ухвалою від 06.10.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України з огляду на наявний спір про право.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тобто в даному випадку питання про розподіл судових витрат повинно вирішуватись відповідно до положень ст. 142 ЦПК України.

Однак, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У своєму клопотанні представник ОСОБА_2 не зазначив, які дії ОСОБА_1 були необґрунтованими та є підставою для компенсації витрат, пов`язаних з розглядом справи у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Крім того, в ухвалі від 06.10.2025 суд зазначив, що ОСОБА_1 обґрунтовано звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження.

Звернення до суду за захистом своїх прав не може вважатися необґрунтованими діями, або такими, що є наслідком зловживання процесуальними правами. Також, в силу положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України ОСОБА_1 має право звернутись до суду з позовом, що і було роз`яснено в ухвалі від 06.10.2025.

За таких обставин клопотання про розподіл судових витрат не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 260, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.11.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП