Справа № 369/9827/25
Провадження № 2-о/369/457/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Янченка А.В. за участі секретаря судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 369/9827/25 за заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Славутицька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На обгрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся її доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири, земельної ділянки та грошового вкладу, які знаходяться за адресую: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV ЧН 04618 від 08.09.2003р.).

Факт смерті бабусі підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 26.06.2023 року.

Факт існування спадкового майна підтверджується постановою Державного нотаріуса Наваліхіної О.О. Славутицької Державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2024р. № 154/02-31.

Бабуся все своє майно заповідала дітям заявниці: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Вказаний факт підтверджується «Заповітом» від 20.02.2014р., серія ТР № 383824, який посвідчений Державним нотаріусом Славутицької Державної нотаріальної контори О. О. Наваліхіной 20.02.2014 року.

Заявниці відомо, що її дочка, ОСОБА_4 , подала заяву до Славутицької Державної нотаріальної контори, про відмову на користь своїх сестер, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , від своєї частки у спадщині.

Також заявниці відомо, що її дочка, ОСОБА_7 , рідна сестра ОСОБА_2 , подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області аналогічну заяву.

Інших спадкоємців у неї більше немає.

10.05.2024р. ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_2 ) та ОСОБА_8 , подали заяви до Славутицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Факт звернення до Славутицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджується постановою Державного нотаріуса Олени Наваліхіної Славутицької Державної нотаріальної контори, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2024 р. № 154/02-31.

Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом була ухвалена у зв`язку з відсутністю у спадкоємців документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та підстав для оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прийняли спадщину (нерухому частину) після смерті нашої бабусі, проте оформити її належним чином не змогли. В нотаріальній конторі було відмовлено в оформлені спадщини через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та підстав для оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості.

Під час звернення до Славутицької Державної нотаріальної контори про прийняття (відкриття) спадщини, окрім свідоцтва про смерть нашої бабусі та посвідченого заповіта, інших документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем, як членів родини другого ступеня спорідненості у нас не було.

Є свідоцтво про реєстрацію шлюбу (оформленого на Російській мові) між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яке підтверджує той факт, що при одружені (реєстрації шлюбу) моя бабуся залишилася на своєму дівочому прізвищі ОСОБА_10 . Вказана обставина і стала причиною відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки наші прізвища не співпадають, а документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем для підстав оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості відсутні.

За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 , 1941 р. н. та ОСОБА_2 , яка є її онукою.

Свідоцтво про народження її батька ОСОБА_11 не зберіглося, але свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 серпня 2009 року ВМЕ № 508453, посвідчене Державним нотаріусом Задорожною М. Є., Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, у сукупності з іншими документами, підтверджує той факт, що батьками померлого її батька, ОСОБА_11 , були ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , (кінець абз.1 вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом), що логічно підтверджує родинні відносини між ОСОБА_5 та її онуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, вказане свідоцтво, про право на спадщину за законом від 20 серпня 2009 року ВМЕ № 508453, посвідчене Державним нотаріусом Задорожною М.Є., Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, у сукупності з іншими документами, підтверджує той факт, що ОСОБА_13 та ОСОБА_5 є дідом та бабою ОСОБА_2 , а також вказаних онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мають відносини членів родини другого ступеня спорідненості.

При досліджені свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2009 р. ВМЕ № 509465 вбачається, що при оформлені свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2009 р. ВМЕ № 509465 державний нотаріус Києво-Святошинської нотаріальної контори Задорожня М. Є. встановлювала факт родинних відносин між батьком Єлизавети, ОСОБА_11 та його батьками: ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , а також між ОСОБА_11 та його дітьми: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Для підтвердження вказаних обставин необхідне свідоцтво про народження батька, ОСОБА_11 , яке не зберіглося.

На даний час неможливо його одержати або відновити, оскільки батько заявниці народився в Російській Федерації, в м. Касли Челябинської області.

Встановлення цього юридичного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини за нульовою ставкою оподаткування.

Таким чином заявниця просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , 2007 року народження, які відносяться до членів родини другого ступеня спорідненості, як рідна баба та онука.

22.07.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено проводити за правилами окремого провадження.

Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа 1 у судове засідання 04.11.2025 року не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі. Інші учасники справи не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся її доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири, земельної ділянки та грошового вкладу, які знаходяться за адресую: АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області (відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV ЧН 04618 від 08.09.2003р.).

Факт смерті бабусі підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 26.06.2023 року.

Факт існування спадкового майна підтверджується постановою Державного нотаріуса Наваліхіної О.О. Славутицької Державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2024р. № 154/02-31.

Бабуся все своє майно заповідала дітям заявниці: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Вказаний факт підтверджується «Заповітом» від 20.02.2014р., серія ТР № 383824, який посвідчений Державним нотаріусом Славутицької Державної нотаріальної контори О. О. Наваліхіной 20.02.2014 року.

Заявниці відомо, що її дочка, ОСОБА_4 , подала заяву до Славутицької Державної нотаріальної контори, про відмову на користь своїх сестер, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , від своєї частки у спадщині.

Також заявниці відомо, що її дочка, ОСОБА_7 , рідна сестра ОСОБА_2 , подала до Києво-Святошинського районного суду Київської області аналогічну заяву.

Інших спадкоємців у неї більше немає.

10.05.2024 ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітньої дочки, ОСОБА_2 ) та ОСОБА_8 , подали заяви до Славутицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Факт звернення до Славутицької Державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом підтверджується постановою Державного нотаріуса Олени Наваліхіної Славутицької Державної нотаріальної контори, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.05.2024 р. № 154/02-31.

Постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом була ухвалена у зв`язку з відсутністю у спадкоємців документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та підстав для оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прийняли спадщину (нерухому частину) після смерті нашої бабусі, проте оформити її належним чином не змогли. В нотаріальній конторі було відмовлено в оформлені спадщини через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та підстав для оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості.

Під час звернення до Славутицької Державної нотаріальної контори про прийняття (відкриття) спадщини, окрім свідоцтва про смерть нашої бабусі та посвідченого заповіта, інших документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем, як членів родини другого ступеня спорідненості у нас не було.

Є свідоцтво про реєстрацію шлюбу (оформленого на Російській мові) між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яке підтверджує той факт, що при одружені (реєстрації шлюбу) моя бабуся залишилася на своєму дівочому прізвищі ОСОБА_10 . Вказана обставина і стала причиною відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, оскільки наші прізвища не співпадають, а документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем для підстав оподаткування спадщини за нульовою ставкою, як членів родини другого ступеня спорідненості відсутні.

За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 , 1941 р. н. та ОСОБА_2 , яка є її онукою.

Свідоцтво про народження її батька ОСОБА_11 не зберіглося, але свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 серпня 2009 року ВМЕ № 508453, посвідчене Державним нотаріусом Задорожною М. Є., Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, у сукупності з іншими документами, підтверджує той факт, що батьками померлого її батька, ОСОБА_11 , були ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , (кінець абз.1 вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом), що логічно підтверджує родинні відносини між ОСОБА_5 та її онуками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, вказане свідоцтво, про право на спадщину за законом від 20 серпня 2009 року ВМЕ № 508453, посвідчене Державним нотаріусом Задорожною М.Є., Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, у сукупності з іншими документами, підтверджує той факт, що ОСОБА_13 та ОСОБА_5 є дідом та бабою ОСОБА_2 , а також вказаних онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мають відносини членів родини другого ступеня спорідненості.

При досліджені свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2009 р. ВМЕ № 509465 вбачається, що при оформлені свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2009 р. ВМЕ № 509465 державний нотаріус Києво-Святошинської нотаріальної контори Задорожня М. Є. встановлювала факт родинних відносин між батьком Єлизавети, ОСОБА_11 та його батьками: ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , а також між ОСОБА_11 та його дітьми: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Для підтвердження вказаних обставин необхідне свідоцтво про народження батька, ОСОБА_11 , яке не зберіглося.

На даний час неможливо його одержати або відновити, оскільки батько заявниці народився в Російській Федерації, в м. Касли Челябинської області.

Встановлення цього юридичного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини за нульовою ставкою оподаткування.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявником спадщини, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Славутицька державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , 2007 року народження, які відносяться до членів родини другого ступеня спорідненості, як рідна баба та онука.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 10.11.2025 року.

Суддя А.В. Янченко