Справа № 129/2247/25
Провадження по справі № 2/129/1361/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Бондар О.В.

розглянув без участі сторін та їх представників в місті Гайсині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

установив:

20.06.2025 р. представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 2942429 від 26.06.2024 в розмірі 24150 грн., з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 14000 грн., сума заборгованості за відсотками 3150 грн., сума заборгованості за відсоткамиза понадстрокове користування позикою 7000 грн., також просить стягнути з відповідача судовий збір 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 26.06.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2942429 від 26.06.2024, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 14000 грн. на строк 30 днів, денна процентна ставка становить 0,75% від суми кредиту, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом за день 2,7%, а відповідач зобов`язався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування нею; ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок відповідача грошові кошти 14000 грн., які останній отримав; свої зобов`язання по поверненню кредиту та процентів відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24150 грн., з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 14000 грн., сума заборгованості за відсотками 3150 грн., сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою 7000 грн; 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до ОСОБА_1 відповідно до реєстру боржників та розрахунку його заборгованості за договором позики № 2942429 від 26.06.2024 в розмірі 24150 грн.

Ухвалою судді Гайсинського районного суду від 25.06.2025 р. відкрито спрощене провадження без виклику сторін відповідно до ч.13 ст.7, ч.5 ст. 279 ЦПК України.

Представник позивача в поданій до суду позовній заяві позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у поданому до суду відзиві вимоги позову визнав частково у розмірі заборгованості 14000 грн. за тілом кредиту, вимоги про стягнення з нього процентів за користування позикою зарперечив з огляду на те, що він з 22.02.2024 р. є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , а тому звільнений від сплати відсотків за користування кредитними коштами; крім того, на думку відповідача, сума заборгованості до стягнення має становити 17150 грн, адже 14000 * 0,75% = 105 * 30 = 3150 грн - це правомірно нараховані проценти.

З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав.

Встановлено, що 26.06.2024 р. між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2942429 від 26.06.2024, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 14000 грн. на строк 30 днів, денна процентна ставка становить 0,75% від суми кредиту, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом за день 2,7%, а відповідач зобов`язався вчасно повернути позику, сплатити проценти за користування нею; ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» свої зобов`язання виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок відповідача грошові кошти 14000 грн., які останній отримав; свої зобов`язання по поверненню кредиту та процентів відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24150 грн., з яких основна сума боргу (тіло кредиту) 14000 грн., сума заборгованості за відсотками 3150 грн., сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування позикою 7000 грн; 14.06.2021 р. між ТОВ «1 Безпечне Агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до ОСОБА_1 відповідно до реєстру боржників та розрахунку його заборгованості за договором позики № 2942429 від 26.06.2024 в розмірі 24150 грн.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

В абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року в справі №404/502/18, від 07.10.2020 року в справі №127/33824/19.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно зі ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; у ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

За змістом ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 2942429 від 26.06.2024 (а.с.18), заборгованість позичальника складає: 14000 грн. - основний борг; 3150 грн. - відсотки, 7000 грн. сума заборгованості за відсотками, разом 24150 гривень.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем (позичальником) кошти в сумі 14000 грн. відповідно до договору позики № 2942429 від 26.06.2024, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором wEN343 (а.с.6-8); розрахунку заборгованості за договором позики № 2942429 від 26.06.2024 (а.с.18) в добровільному порядку відповідачем позивачу не повернуті, то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача в сумі 14000 грн. необхідно стягнути рішенням суду.

Щодо стягнення нарахованих процентів 3150 грн. та 7000 грн. процентів за понадстрокове користування позикою, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 14, частиною 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», військовослужбовці та члени їхніх сімей мають право на звільнення від нарахування відсотків, штрафів та пені за користування кредитами та іншими фінансовими зобов`язаннями на період дії особливого періоду.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 02.02.2024 по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Оскільки, відповідач є військовослужбовцем і перебував на військовій службі під час укладення договору позики №29442429 від 26.06.2024 р., то він має бути звільнений від нарахування відсотків за користування кредитами та іншими фінансовими зобов`язаннями на період дії особливого періоду, зокрема, і за договором позики №29442429 від 26.06.2024 р.; за таких обставин у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих процентів 3150 грн. та 7000 грн. процентів за понадстрокове користування позикою, загалом 10150 грн., за договором позики №29442429 від 26.06.2024 р. - необхідно відмовити за зазначених вище підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог (58%) 1 756,24 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, НОМЕР_4 , банк отримувача АТ «ТАСкомбанк», місце реєстрації 01032 м.Київ вул. Симона Петлюри,30): заборгованість за договором позики №29442429 від 26.06.2024 р. в розмірі 14000 грн. (чотирнадцять тисяч гривень), а також судовий збір в сумі 1 756,24 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: