Провадження № 2/947/4143/25
УХВАЛА

06.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Луняченка В.О.

за участі секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) за участі третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 . зареєстрованого в реєстрі за №110, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., до Київського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді від 02.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. при відкритті провадження у справі суд роз`ясним, що згідно частин 1 ст. 212 ЦПК України у часник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасники справи в судове замідпння не з`явились, повідомлені належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Позивач заходами електронного суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій наполягає на позовних вимогах.

Відповідач ОСОБА_2 заходами електронного суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Однак, з урахуванням особливостей цієї цивільної справи, суд ухвалою від 25.08.2025 визнав обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 ; роз`яснив учасникам справи, що згідно п. 3 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, судове засідання відкладено на 14:00 год. 25.09.2025 року.

Ухвалу суду про визнання явки учасників справи обов`язковою, як електронний документ доставлена до електронного кабінету ОСОБА_4 , 08.09.25 о 2615:08, ОСОБА_2 08.09.25 о 2:00:06, ОСОБА_1 08.09.25 1:24:43, відомості про що містяться в матеріалах справи.

На що 25.09.25 з боку позивача знову надійшла заява про розгляд справи без його участі та 24.09.25 надійшла заява відповідача щодо визнання позову та розгляду справи за її відсутністю.

Так у судове засідання, призначене на 25.09.25 на 14.00, ані позивач ані відповідач належним чином повідомлені, явка яких судом визнана обов`язковою, не з`явились.

Так згідно довідки помічника судді, яка міститься в матеріалах справи судове засідання відкладено на 06.11.25 року на 10.30 годин, про що повідомлено учасників справи, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Заяв щодо проведення судового засідання за допомогою програмного забезпечення Easycon vkz.court.gov.ua з боку учасників справи не надходило.

У судове засідання призначене на 06.11.25 на 10.30 ані позивач ані відповідач належним чином повідомлені, явка яких судом визнана обов`язковою, повторно не з`явились в судове засідання.

Натомість, заходами електронного суду 05.11.25 з боку як позивача так і відповідача надано заяви про перенесення судового засідання на іншу дату не надавши доказів поважності їх неявки.

Суд вживав заходи щодо повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, позивач належним чином повідомлений жодного разу в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Враховуючи положення частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню до правовідносин, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Згідно з частиною 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України, особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до положень частини 3 статті 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог пункту третього частини першої статті 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, виходячи з положень ст. 223, 257 ЦПК, позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 року визнано явку позивача - обов`язковою.

Позивач, який переважно найбільш зацікавлений у розгляді справи, повинен демонструвати своєю поведінкою сумлінність реалізації своїх процесуальних прав та виконання обов`язків. Належне повідомлення позивача вдруге поспіль про підготовче судове засідання, його неявка у таке, позбавляє суд можливості для проведення розгляду справи чи відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки, зобов`язуючи залишити позовну заяву без розгляду.

Наслідки, передбачені частиною п`ятою статті 223 ЦПК та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Такий наслідок неявки позивача є імперативним, тобто застосовується в усіх випадках повторної неявки.

Таким чином, згідно зі статтею 257 ЦПК України, даний позов належить залишити без розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився до суду, чим зловживає процесуальними правами та затягує проведення підготовчого судового засідання по справі, а тому суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в підготовче судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Водночас учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до положень частини 1 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені в статті 223 ЦПК України, згідно з частинами 1, 3 якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку (частина друга статті 257 ЦПК).

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким самим позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст. ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року N 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як встановлено судом, позивач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи та необхідності явки в судове засідання, не з`являвся в судові засідання для розгляду ним же заявленого позову, причин неявки не повідомив, що, в свою чергу, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України.

Залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 44, 131, 198, 200, 223, 257, 258-261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) за участі третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гашової Вікторії Валентинівни про визнання недійсним договору дарування- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

У відповідності до вимог ч.1,2 с. 261 ЦПК України ухвали суду, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Луняченко В. О.