Справа № 462/6792/24 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/447/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27.08.2024 року АТ Акціонерний комерційний банк «Львів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 15546/113/2021 від 16 грудня 2021 року у розмірі 25 443,67 грн та судові витрати.

Позов позивач обґрунтовував тим, що 16 грудня 2021 року між АТ Акціонерний комерційний банк «Львів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15546/113/2021, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 42 000 грн зі сплатою відсотків у розмірі 37,8% та повернення такого в строк до 15 грудня 2025 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22 липня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 25 443,67 грн, з яких 21042,86 грн - заборгованість за кредитом, 4 400,81 грн - заборгованість за процентами.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» /заборгованість в розмірі 22247/двадцять дві тисячі двісті сорок сім/ гривень 08 копійок, з яких 21042,86 грн - заборгованість за кредитом, 1204, 22 грн - заборгованості за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» судовий збір в розмірі 2647 /дві тисячі шістсот сорок сім/ гривень 58 копійок.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення суду в частині незадоволених позовних вимог оскаржило акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів».

Вважає рішення суду в оскаржуваній частині незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Банк нарахував проценти за договором кредиту на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, що Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року. Однак, як вбачається з позовної заяви і доданих до неї додатків, а саме розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, Банк не просив стягнути з відповідача штрафні санкції, які були б нараховані на підставі ст.625 ЦК України. Згідно колонки 4 розрахунку заборгованості «Відсоткова ставка» та колонки 5 «Нараховано відсотків на поточну суму заборгованості» в період з 16.12.2021 року по 31.05.2024 року Банком нараховувалися лише відсотки за користування кредитом в розмірі 37,8 річних. Суд, ототожнивши положення статтей 1048 та 625 Цивільного Кодексу України, невірно визначив правову природу відсотків, чим порушив принцип свободи договору, оскільки відсотки, нараховані банком за ст. 1048 Цивільного кодексу України - це договірні проценти за користування кредитом, а не відповідальність боржника за прострочення грошового зобов`язання. Встановлена процентна ставка в розмірі 37,8% є істотною умовою Кредитного договору, як і розмір кредиту, термін дії договору, та є обов`язковою умовою для виконання позичальником.

На підтвердження розміру заборгованості відповідача перед AT АКБ «Львів» за основним боргом та відсотками згідно кредитного договору №15546/113/2021 від 16.12.2021 року Банком надано меморіальний ордер про видачу кредиту, розрахунок заборгованості та виписки по рахунках відповідача. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №15546/113/2021 від 16.12.2021 року станом на 22.07.2024 року заборгованість позичальника становила 25 443,67 грн, з яких 24 042,86 грн - заборгованість по основному боргу, 4 400,81 грн - заборгованість по процентах. Як вбачається з виписок по рахунках і розрахунку заборгованості, з метою покращення фінансового становища боржника, Банк самостійно припинив з 01.06.2024 року нараховувати проценти за кредитом, хоча лист-вимогу про дострокове повернення кредиту від 10.06.2024 року за вих.№4385/0-07 скерував лише 11.06.2024 року. Направленням зазначеного листа-вимоги боржнику відповідно до 2.4. Кредитного договору було змінено строк виконання кредитного зобов`язання з 15.12.2025 року на 10.07.2024 року (п.2.4 Кредитного договору). Відповідно, з 16.12.2021 року по 10.07.2024 року Банк мав право нараховувати проценти за кредитом відповідно до п. 3.2. Кредитного договору та ст. 1048 ЦК України, у зв`язку з чим позов в частині стягнення прострочених процентів в розмірі 4 400,81 грн за період з 01.11.2023 року по 01.06.2024 року підлягає задоволенню.

Просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю, стягнути з ОСОБА_1 на користь AT АКБ «Львів» заборгованість за кредитним договором №15546/113/2021 від 16.12.2021 в розмірі 25 443,67 грн, з яких 21 042,86 грн - заборгованість за кредитом, 4400,81 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У пункті 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень ст. 1049 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15546/113/2021, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 42 000 гривень на строк до 15 грудня 2025 року.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 15546/113/2021 банк зобов`язувався надати у власність позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.

Згідно п. 3.2 кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язувався сплачувати Банку фіксовану процентну ставку у розмірі 37,8 % процентів річних.

Відповідно до п. 3.6. кредитного договору, позичальник зобов`язувався сплачувати проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Згідно п.п. 5.1, 5.2. кредитного договору, позичальник зобов`язувався повернути банку кредит у повному обсязі, в порядку та терміни, передбачені договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтентною схемою згідно Додатку 1 (платіжного календаря), що є невід`ємною частиною договору.

16.12.2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено інформацію щодо основних умов кредитування, реальної процентної ставки та передбачено порядок повернення кредиту.

16 грудня 2021 року позичальник отримав кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 581576 (а.с. 11).

Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 15546/113/2021 від 16.12.2021 року, надавши позичальнику кредит в сумі 42 000 грн.

При цьому ОСОБА_1 договірні зобов`язання за кредитним договором № 15546/113/2021 від 16.12.2021 рокуналежним чином не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості за цим кредитом.

З метою досудового врегулювання спору, 10 червня 2024 року АТ АКБ «Львів» направило на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором № 15546/113/2021 від 16.12.2021 року, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для погашення заборгованості.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості, станом на 22 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 443,67 грн, з яких 21042,86 грн - заборгованість за кредитом, 4400,81 грн - заборгованість за відсотками.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що нараховані Банком відсотки за період з 01 березня 2022 року по 01 липня 2024 року підлягають списанню, оскільки 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення».При цьому суд вважав, що стягненню підлягають лише відсотки , нараховані Банком за період з 16 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року, розмір яких з урахуванням сплати позичальником 2059,86 грн на погашення нарахованих відсотків становить 1204,22 грн відсотків за кредитом.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Так, з аналізу визначення поняття «зобов`язання» (ч. 1 ст. 509 ЦК) та «кредитний договір» (ч. 1 ст. 1054 ЦК) слідує, що кредитодавець (банк) має право вимагати від позичальника (боржника) повернення наданих йому грошових коштів (кредиту) разом з процентами, які є платою позичальника за надані йому грошові кошти (кредит). Відповідно, проценти як істотну умову кредитного договору (ч. 1 ст. 1054 ЦК) не можна розцінювати як міру цивільно-правової відповідальності в розумінні ст. 625 ЦК.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №910/1238/17, згідно якої проценти в розумінні ч. 1 ст. 1054 ЦК (плата за надану банківську послугу - кредит) не можуть бути ототожнені з 3 % річних як заходу цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання грошового зобов?язання, встановленої законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). Нарахування на суму боргу трьох процентів річних входять до складу грошового зобов?язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов?язання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, зобов?язання з кредитного договору включає в себе єдиний обов?язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти. Проценти, передбачені кредитним договором є платою за кредит і не можуть бути визнані мірою відповідальності за неналежне виконання грошового зобов?язання відповідно до ст. 625 ЦК.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та, встановивши факт невиконання умов кредитного договору відповідачем, дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача в користь позивача процентів за користування кредитом лише за період з 16 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року.

При цьому, доказів того, що відповідач не погоджувався з розміром процентів, як споживач фінансових послуг оспорював умови договору в цій частині з мотивів їх несправедливості матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог AT АКБ «Львів» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в сумі 1204,22 грн, розрахованими, на думку суду згідно ст.625 ЦК України, та в частині стягнення 2647,58 грн судового збору слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою позовні вимог AT АКБ «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за кредитним договором задоволити, стягнути з ОСОБА_1 в користь AT АКБ «Львів» 4400,81 грн заборгованості по відсотках за кредитним договором № 15546/113/2021 від 16.12.2021 року та 3028 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 21042,86 грн залишити без змін.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та з урахуванням наслідків розгляду справи апеляційним судом - задоволення апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 48 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 03 листопада 2025 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» задоволити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 15 січня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного комерційного банку «Львів» 1204,22 грн заборгованості за відсотками та в частині стягнення 2647,58 грн судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позов Акціонерного комерційного банку «Львів» до ОСОБА_1 в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами за договором № 15546/113/2021 від 16.12.2021 року задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного комерційного банку «Львів» 4400,81 грн заборгованості за відсотками за договором кредиту № 15546/113/2021 від 16.12.2021 року та 3028 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 21042,86 грн залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного комерційного банку «Львів» 48 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра