ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2025 року м. Кропивницький

справа № 402/551/24

провадження № 22-ц/4809/965/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі Демешко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кашерна Віта Василівна, на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2025 року (суддя Ясінський Л.Ю.) у справі за позовом заступника керівника Голованівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради, до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсними наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та речових прав на неї та повернення земельної ділянки,-

встановив:

У червні 2024 року заступник керівника Голованівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради, звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що в ході моніторингу земельних ділянок в адміністративних межах Благовіщенської міської ради встановлено, що на території ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро-Олександрівський» знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5104 площею 2 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна 5255) ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку шляхом безоплатної приватизації на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 14.06.2019 №11-3010/14-19-СГ.

Вказав, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-3010/14-19-СГ від 14.06.2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки», затверджено відповідний проект землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:5104. Вказаному наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області передував наказ від 26.04.2019 № 11-1880/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою». У подальшому, державним реєстратором Данилово-Балківської сільської ради Кондратюк М.П. 24.06.2019 року за №32116994 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Прокурор зазначив, що набуття ОСОБА_1 права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5104 відбулося з порушеннями норм статей 20, 84, 116, 122, 149, 150, 1861 Земельного кодексу України, статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» статей 7, 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин). Зазначена вище земельна ділянка має особливий статус цільового призначення (особливо цінних земель природно-заповідного фонду), а також згідно положень цивільного законодавства відноситься до земель обмеженої оборотоздатності так як входить в межі об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро-Олександрівський». Розташування земельної ділянки, яку набула ОСОБА_1 у межах ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро-Олександрівський», за чинним законодавством, свідчить про її віднесення до земель природно - заповідного, що унеможливлює перебування цієї ділянки у приватній власності з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Також зазначив, що цільове призначення спірних земельних ділянок було змінено при їх передачі у власність з метою неправомірного позбавлення територіальної громади права власності на землю. Проте така незаконна зміна не має правового значення, оскільки статус спірних земельних ділянок першочергово визначається розташуванням на них об`єкта природно-заповідного фонду і спеціальним режимом цих територій.

Також зазначив, що при погодженні проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки допущено порушення законодавства, а саме всупереч частини 8 статті 118, частини 3 статті 186-1 Земельного кодексу України, статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» проект землеустрою не був погоджений з Департаментом екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Посилаючись на ці обставини, прокурор просив визнати недійсним накази Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.04.2019 №11-1880/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та №11-3010/14-19СГ від 24.06.2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5104 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на неї; зобов`язати ОСОБА_1 , повернути територіальній громаді в особі Благовіщенської міської ради земельну ділянку площею 2 га із кадастровим номером :02:000:5104 .

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.04.2019 №11-1880/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-3010/14-19-СГ від 24.06.2019 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5104, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на неї.

Зобов`язано ОСОБА_1 , повернути територіальній громаді в особі Благовіщенської міської ради земельну ділянку площею 2 га із кадастровим номером :02:000:5104.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано те, що докази того, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах об`єкту природно-заповідного фонду, або має статус об`єкта природно-заповідного фонду у відповідності до ст. 43 Земельного кодексу України, ч.1 ст. 7 та ст.ст. 51-53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відсутні.

Документи, які підтверджують право комунальної власності Благовіщенської міської територіальної громади на землі ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро-Олександрівський» - відсутні. Охоронне зобов`язання від 12.06.2023 року №МЗланд 76-564 не погоджено Благовіщенською міською радою, так як не визначено місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду у відповідності до вимог ст. 47 Закону України «Про землеустрій». Так як такі проекти не розроблено, тому охоронне зобов`язання потребує коригування та не може бути погоджено». Крім цього, згідно п.3.2. Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 25.02.2013 №65, до охоронного зобов`язання додаються завірені в установленому законодавством порядку уповноваженим органом копії картографічних оглядових матеріалів меж території, що передається під охорону. Однак до охоронного зобов`язання нічого не додано, по причині їх відсутності.

На думку представника скаржника, територія ландшафтного заказника місцевого значення «КошароОлександрівський» рішенням сесії обласної ради оголошена територією природно-заповідного фонду, але насправді, у відповідності до вимог законодавства, не створена. Заказник під охорону не переданий, так як охоронне зобов`язання не погоджене позивачем.

Вважає, що ОСОБА_1 законно надано земельну ділянку для ведення ОСГ. Крім цього зазначила, на Публічну кадастрову карту, яка відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови КМ України від 17.10.2012 №1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» є частиною програмного забезпечення Державного Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.04.2025 10 земельного кадастру, за допомогою якої здійснюється надання доступу до відомостей Державного земельного кадастру та оприлюднення відомостей у вигляді відкритих даних визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр», безпідставно нанесений шар «природно-заповідний фонд» як ландшафтний заказник місцевого значення «КошароОлександрівський», так як відсутній проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та проект створення території об`єкта природно-заповідного фонду. При цьому, на дату затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , - на публічно-кадастровій карті не був нанесений шар «природно-заповідний фонд» на спірну земельну ділянку, що підтверджується проектом землеустрою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-1880/14-19-СГ від 26.04.2019 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою був наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ А.01.03) ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0000 га, в тому числі: пасовища площею 2,0000 га, (кадастровий номер 352558200:02:000:5104) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Луполовської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-3010/14-19-СГ від 24.06.2019 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗА.01.03), за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі, на території Луполовської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області (замежами населеного пункту)". Надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000га, в тому числі: рілля площею 2,0000га, (кадастровий номер 352558200:02:000:5104) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Луполовської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Наказом визначено категорію земель спірної земельної ділянки - сільськогосподарського призначення.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.04.2019 №11-1880/14-19 СГ ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку шляхом безоплатної приватизації, що інформаційної довідки №255 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі: рілля площею 2,0000 га, (кадастровий номер 352558200:02:000:5104 ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Луполовської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. (т. 1 а. с. 89).

Рішенням №337 шістнадцятої сесії Кіровоградської обласної Ради 6 скликання 27.07.2012 року «Про оголошення територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» на території Благовіщенської міської ради створений ландшафтний заказник місцевого значення «Кошаро-Олександрівський».

23.08.2012 року охоронним зобов`язанням №МЗланд76-564 від укладеного Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області та Ульяновською РДА органу виконавчої влади ландшафтний заказник місцевого значення «Кошаро-Олександрівський» передано під охорону.

В подальшому 12.06.2023 року переукладено охоронне зобов`язання МЗланд76-564 з Благовіщенською міською радою.

За таких обставин, ландшафтний заказник місцевого значення Кошаро - Олександрівський», який був створений 27.07.2012, є об`єктом природно-заповідного фонду.

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5104 належить до земель сільськогосподарського призначення приватної власності та має цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Також, встановлено з графічних даних Публічної кадастрової карти (вкладення «Природно-заповідний фонд»), що дана земельна ділянка з кадастровим номером 352558200:02:000:5104 розташована на території ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро - Олександрівський» (том 1 а. с. 32-33).

На підставі вказаного, встановивши, що набуття права приватної власності на спірну земельну ділянку відбулося з порушеннями норм статей 20,84,116,122,149,150,186-1 Земельного кодексу України, статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» статей 7,9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За правилами статей 4,5 ЗК України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Аналогічний зміст має частина перша статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду (частини друга четверта статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).

Указані статті імперативно відносять землі, яким встановлено статус територій чи об`єктів природно-заповідного фонду, до категорії земель природно-заповідного фонду за фактом знаходження на них об`єктів, які мають спеціальний статус та перебувають під особливою державною охороною.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії наказу надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Луполовської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, в тому числі: 2,0000 га рілля, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а. с. 29).

В подальшому, ТОВ компанія «Альтера» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ( ОСОБА_1 ) для ведення особистого селянського господарства (код згідно КВЦПЗ А.01.03), розташовані на території Луполівської селищної ради Благовіщенський район Кіровоградської області (т. 1 а. с. 91-98).

Ураховуючи імперативні положення статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» і статті 43 ЗК України, вказана земля є землями природно-заповідного фонду, перебуває під особливою охороною, щодо неї встановлений спеціальний порядок вилучення (стаття 150 ЗК України), відтворення і використання, а також обмеження щодо її цивільного обороту.

Так, пунктом «в» частини четвертої статті 83 ЗК України визначено, що землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, не можуть передаватись із комунальної у приватну власність.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

З аналізу наданих доказів та встановлених судом обставин вбачається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює її передачу у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Благовіщенської міської ради.

При цьому, передача ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській областіспірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , для ведення особистого селянського господарства із визначенням її категорії за основним цільовим призначенням як землі сільськогосподарського призначення, призводить до фактичної зміни меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро - Олександрівський», в частині його зменшення.

Відповідно до абзацу другого частини третьоїстатті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостоїстатті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів належними та допустимими доказами, що земельна ділянка, , площею 2,0000 га, кадастровий номер 352558200:02:000:5104, яка була отримана ОСОБА_1 знаходиться в межах земель території ландшафтного заказника місцевого значення «Кошаро - Олександрівський», які є землями природно-заповідного фонду та не підлягають передачі у приватну власність, а тому правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 575/462/21 (провадження № 61-2648св22).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76, 81, 89 ЦПК України правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано розробленого проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду, з огляду на те, що відсутність розробленої документації із землеустрою зі встановленням у натурі меж земельної ділянки природно-заповідного фонду згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність об`єкту природно-заповідного фонду, межі якого були визначені рішенням органу місцевого самоврядування.

Зокрема у постановах від 13 серпня 2019 року у справі № 910/11164/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 911/3315/17, від 16 вересня 2022 року у справі № 752/3090/19 Верховний Суд звертав увагу, що до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, що узгоджується із положеннями частини четвертої статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а неналежне оформлення земельної ділянки не змінює її цільового призначення як віднесеної до земель природно-заповідного фонду і не звільняє органи державної влади від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки, оскільки заповідні зони формуються і існують шляхом поєднання певних природних умов та чинників. А рішення органів влади лише мають виконувати захисну функцію таких територій.

З огляду на те, що позивачем було надано достатньо доказів, що підтверджують факт знаходження спірної земельної ділянки в межах об`єкту природно-заповідного фонду, відсутність розробленої документації із землеустрою зі встановленням у натурі меж земельної ділянки природно-заповідного фонду не може бути безумовною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кашерна Віта Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.11.2025.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич