Харківський районний суд Харківської області
11 листопада 2025 року
селище Покотилівка Харківської області
Справа № 635/3096/25
Провадження № 2 /635/3933/2025
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карасави І.О.,
секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,
учасники справи:
позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,
представник позивача Шевченко Володимир Якович,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду,
УСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача заборгованість на користь КП «Харківські теплові мережі» за опалення та гарячу воду в сумі 93 191,01 гривень, а також судові витрати у розмірі 2 422,00 гривні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (надалі - заявник) надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичною собою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, у боржника виникла заборгованість в розмірі 82 697,28 грн., за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 6030,63 грн. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 1 044,68 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.04.2022 по 31.03..2025 605,49 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.04.2022 по 31.03.2025; інфляційні втрати у сумі 2 039.04 грн.; 3 відсотки річних у сумі 773,89 грн. Зазначену заборгованість просить стягнути в судовому порядку. Позивач зазначив, що наслідки прострочення боржниками грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржників за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача Шевченко В.Я. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідачів просить розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило.
З огляду на зазначене вище та враховуючи те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (постанова ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідачів.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
У відповідності до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.
Згідно пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, яка була чинна на момент укладання договору, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору
Відповідно до частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі користуються вказаними послугами, чим підтвердили свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачами договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Вимогами статті 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
З відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежа вбачається заборгованість за послуги теплопостачання та гарячу воду в розмірі 82 697,28 грн., за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 6030,63 грн. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 1 044,68 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.04.2022 по 31.03..2025 605,49 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.04.2022 по 31.03.2025; інфляційні втрати у сумі 2 039.04 грн.; 3 відсотки річних у сумі 773,89 грн.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг теплопостачання та гарячої води та має заборгованість за несплату вказаних послуг у розмірі 64 116,51 грн., яка є не погашена станом на момент подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості.
Враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачами станом на момент розгляду справи суми основного боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за договором теплопостачання та постачання гарячої води в розмірі 82 697,28 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 6030,63 грн. за послуги з постачання гарячої води за період з 01.06.2013 по 31.03.2025; 1 044,68 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.04.2022 по 31.03.2025 605,49 грн. за абонентську плату з індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.04.2022 по 31.03.2025; інфляційні втрати у сумі 2 039.04 грн.; 3 відсотки річних у сумі 773,89 грн. суд зазначає наступне.
За статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
З довідки про нарахування інфляційних витрат та три проценти річних, наданої Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» вбачається заборгованість інфляційні втрати у сумі 2 039.04 грн.; 3 відсотки річних у сумі 773,89 грн.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу проценти входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, щодо наявності правових підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих інфляційні втрати у сумі 2 039.04 грн.; 3 відсотки річних у сумі 773,89 грн.
Згідно платіжного доручення №7601 від 17 квітня 2025 року, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячу воду ? задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суду заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання у розмірі 93 191,01 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.
Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .
Суддя І.О. КАРАСАВА