Справа № 462/4722/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді Гедз Б.М., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові, у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и в:

Директор ТзОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. звернулась до суду за допомогою підсистеми «Електронний Суд» із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 318 від 23.03.2021 у розмірі 17 020,40 грн, за Договором № 565 від 24.03.2021 у розмірі із врахуванням прринципу співмірності, розумності, пропорційності 57 927,76 грн, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 в електронній формі, шляхом підписання відповідачем електронним підписом, вчиненим за допомогою одноразового ідентифікатора, було укладено договір про надання фінансових послуг № 318 «Стандартний». Згідно умов укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 1 000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Граничний строк кредитування 1 рік. На виконання умов договору позикодавцем було перераховано на рахунок позичальника грошові кошти у сумі 1 000 грн, що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей» про здійснення 23.03.2021 переказу грошових коштів у сумі 1 000,00 грн на карту, яка належить позичальнику ОСОБА_1 . Крім того, 24.03.2021 між тими ж сторонами було також укладено в електронній формі, шляхом підписання відповідачем електронним підписом, вчиненим за допомогою одноразового ідентифікатора Договір про надання фінансових послуг

№ 565 «Стандартний». Згідно умов укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалось надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4 400 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил, орієнтовний строк повернення кредиту 15 днів з моменту отримання кредиту. Граничний строк кредитування 1 рік. На виконання умов договору позикодавцем також було перераховано на рахунок позичальника грошові кошти у сумі 4 400 грн, що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей фор пей» про здійснення 24.03.2021 переказу грошових коштів у сумі 4 400,00 грн на карту, яка належить позичальнику ОСОБА_1 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ « Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 318 від 23.03.2021 та № 565 від 24.03.2021, боржником у якому є ОСОБА_1 . Надалі 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, серед яких і ОСОБА_1 за Договором № 318 від 23.03.2021. Також 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, серед яких і ОСОБА_1 за Договором № 565 від 24.03.2021. Таким чином, враховуючи, що позикодавець свої зобов`язання за умовами Договорами про надання фінансових послуг № 318 від 23.03.2021 та № 565 від 24.03.2021 виконав повністю та надав відповідачу у користування грошові кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту не виконав, грошові кошти у визначені Договорами строки не повернув, оскільки право вимоги до відповідача як позичальника перейшло до ТОВ «Коллект центр», просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість, яка становить у загальній сумі за Договорами № 318 від 23.03.2021 та № 565 від 24.03.2021 74 948,16 грн, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право та порядок подання відзиву на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк для його подання.

Судом вживались заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 , скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з усіма додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак як вбачається із наявних у матеріалах справи поштових конвертів, такі повернулись на адресу суду неврученими адресату із зазначенням АТ «Укрпошта» причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 23.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , в електронному вигляді, шляхом підписання із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено Договір про надання фінансових послуг № 318 від 23.03.2021.

Згідно п. 1.1. Договору Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків і правил.

Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку поверенння кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною вище; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно із попередньо зазначеною процентною ставкою; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною вище.

Сторонами Договору погоджено, що тип процентної ставки фіксована.

У разі якщо сума кредиту залишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Разом із анкетою-заявою позичальник також 23.03.2021 підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить повну інформацію про основні умови кредиутвання, інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення/невиконання зобов`язання.

Підписуючи заяву-анкету, яка є невід`ємною частиною Договору про надання фінансових послуг № 318 від 23.03.2021, позичальник підтвердив, що ознайомився із примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та погодившись з такими, просив надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 1 000,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Погоджено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, строком на 365 днів з правом повернення додатково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 1 000,00 грн та сплатити проценти у розмірі 320,00 грн.

У Заяві-анкеті позичальником зазначено картковий рахунок, на який просив надати кредит.

Як встановлено із відповіді ТОВ «Вей Фор Пей», на підставі укладеного між Товариствами договору про організацію переказів грошових коштів 23.03.2021 на картковий рахунок, вказаний позичальником ОСОБА_1 у Заяві-анкеті до Кредитного договору від 23.03.2021, на виконання умов Договору № 318 було перераховано грошові кошти у сумі 1 000,00 грн.

Крім того, 24.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Маречком Юрієм Ігоровичем, в електронному вигляді, шляхом підписання із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено також Договір про надання фінансових послуг

№ 565 від 24.03.2021.

Згідно п. 1.1. Договору Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків і правил.

Орієнтовний строк повернення кредиту 15 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку поверенння кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною вище; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно із попередньо зазначеною процентною ставкою; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою зазначеною вище.

Сторонами Договору погоджено, що тип процентної ставки фіксована.

У разі якщо сума кредиту залишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 15 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Разом із анкетою-заявою позичальник також 24.03.2021 підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить повну інформацію про основні умови кредиутвання, інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення/невиконання зобов`язання.

Підписуючи заяву-анкету, яка є невід`ємною частиною Договору про надання фінансових послуг № 565 від 24.03.2021, позичальник підтвердив, що ознайомився із примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та погодившись з такими, просив надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 4 400,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 15 днів з моменту отримання кредиту. Погоджено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 15 день з моменту отримання кредиту, строком на 365 днів з правом повернення додатково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 4 400,00 грн та сплатити проценти у розмірі 1 320,00 грн.

У Заяві-анкеті позичальником зазначено картковий рахунок, на який просив надати кредит.

Як встановлено із відповіді ТОВ «Вей Фор Пей», на підставі укладеного між Товариствами договору про організацію переказів грошових коштів 24.03.2021 на картковий рахунок, вказаний позичальником ОСОБА_1 у Заяві-анкеті до Кредитного договору від 24.03.2021, на виконання умов Договору № 565 було перераховано грошові кошти у сумі 4 400,00 грн.

Згідно Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», клієнт первісний кредитор зобов`язався відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобовязався, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками.

Так, відповідно до умов цього Договору, фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається; набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників.

Договір факторингу набув чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

Відповідно до акта приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу № 1-12 від 01.12.2021, на виконання умов Договору Факторингу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді, та відповідно до цього Реєстру боржників клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках.

Як вбачається із Додатку № 3 до Договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року Реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року, серед боржників, право вимоги виконання грошових зобов`язань до яких перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» також є і боржник ОСОБА_1 за Договорами

№ 318 від 23.03.2021 та № 565 від 24.03.2021.

10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до п. 2.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договром первісний кредитор відсутпає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики.

У відповідності до 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді.

З моменту відступлення (передачі) первісним кредитом новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відсутплення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги.

До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та/чи стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню права вимоги, якщо такі не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», на виконання умов Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, первісний кредитор передав передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням умов Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) від 10.01.2023 від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 Реєстру боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продажу) права вимоги від 10.01.2023 у списку боржників, право вимоги виконання грошових зобов`язань до яких перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наявний також боржник ОСОБА_1 за Договором № 318 від 23.03.2021.

Також, 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/23/01, відповідно до п. 2.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договром первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики.

У відповідності до 5.2. Договору права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді.

З моменту відступлення (передачі) первісним кредитом новому кредитору прав вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відсутплення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги.

До нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та/чи стягнення процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню права вимоги, якщо такі не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», на виконання умов Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023, первісний кредитор передав передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням умов Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) від 10.03.2023 від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

Згідно Додатку № 3 до Договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлю-продажу) права вимоги від 10.03.2023 у списку боржників, право вимоги виконання грошових зобов`язань до яких перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наявний також боржник ОСОБА_1 за Договором № 565 від 24.03.2021.

Із розрахунків заборгованості за кредитними договорами № 318 від 23.03.2021 та № 565 від 24.03.2021 встановлено, що боржник ОСОБА_1 належним чином взятий на себе обов`язок з повернення кредитних коштів не виконував, жодних дій зі сплати кредиту не здійснював, внаслідок чого за кредитним договором № 318 від 23.03.2021 виникла заборгованість у розмірі 17 020 грн, з яких заборгованість за кредитом становить

1 000 грн, заборгованість за відсотками 16 020 грн; за кредитним договором № 565 від 24.03.2021 пред`явлено суму до стягнення 57 927,76 грн, з яких 4 400,00 грн заборгованість за кредитом, 53 527,76 грн заборгованість за відсотками.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У встановлений процесуальним законом строк відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов чи спростувати розрахунок заборгованості та надати докази, які мали підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як новий кредитор, який від первісного кредитора, що повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами укладеними із ОСОБА_1 , набув право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором № 318 від 23.03.2021 та кредитним договором № 565 від 24.03.2021, має право вимагати від відповідача належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів та сплати відсотків, відтак суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Коллект центр» в частині вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс», Заявки про надання правової допомоги № 566 від 01.05.2025 та Витягу з Акта № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги, зокрема: надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви про стягнення боргу на загальну суму наданих послуг у розмірі 25 000 грн.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

У постанові № 908/2702/21 від 12.01.2023 року Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 02 червня 2022 року у справі № 873/108/20 (подібний у постанові від 24 січня 2022 року у справі

№ 911/2737/17), відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, пункт 107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21, пункт 7.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведене, вивчивши витяг з Акту № 10 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 в межах вказаної справи, на переконання суду вказані позивачем види послуг мають необґрунтовано завищену вартість, тобто вбачається неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи, із фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, представництво інтересів представником у судових засіданнях не здійснювалось, а визначена сума у розмірі 25 000 грн за надання консультації, вивчення документів та складення позовної заяви про стягнення заборгованості за двома кредитними договорами у такій категорії справ є явно завищеною.

Таким чином, виходячи із встановленої реальності участі адвоката та її необхідності, складності справи, яка розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань, а також із врахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд приходить до висновку за необхідне зменшити розмір заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн до 9 000 (дев`яти тисяч) гривень, оскільки на думку суду, виходячи із складності даної справи, саме такий розмір витрат правової допомоги є необхідним і неминучим для позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 318 від 23.03.2021 та Договором про надання фінансових послуг № 565 від 24.03.2021 у загальній сумі 74 948 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 16 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень витрат понесених на правову допомогу.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3 офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення у справі № 462/4722/25.

Суддя Б.М.Гедз