Справа № 191/3231/25
Провадження № 2/191/1445/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

27.06.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, зазначаючи про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала та була зареєстрована по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.09.1999 державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівійським О.С., зареєстрованого в реєстрі за №907, та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , а тому після її смерті звернувся до державного нотаріуса з заявою, про прийняття спадщини та отримання свідоцтва на спадщину за законом. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва з тих підстав, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що він фактично тривалий час проживав разом зі своєю матір`ю до її смерті за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка відділу реєстрації Синельниківської міської ради №01-16/144 від 01.05,2025 про проживання ОСОБА_1 за однією адресою разом з ОСОБА_2 з 28 серпня 2004 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому на підставі статті 1268 ЦК України є таким що прийняв спадщину.

У зв`язку із викладеним, просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0270 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 липня 2024 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яке належало померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.09.1999 державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Лівійським О.С., зареєстрованого в реєстрі за №907.

Згідно копії Свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками останнього є: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 27.03.2025 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д., позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належить померлій ОСОБА_2 , оскільки він у встановлений шестимісячний строк не надав документи, що підтверджують факт прийняття спадщини.

Відповідно до відповіді на запит №516/02-14 від 26.08.2025 року, наданої Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 не заводилась.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей ( інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Так, згідно з п.3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї, а згідно п.3.22 Інструкції, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно довідки № 01-16/144 від 01.05.2025 року, виданої начальником відділу реєстрації Синельниківської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 проживав за адресою: АДРЕСА_2 з 28 серпня 2004 року по дату смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем. Він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживав разом з спадкодавицею ОСОБА_2 , факт чого встановлено судом вище та не заявляв про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину (обов`язкова частка), матеріали справи не містять і судом не здобуто.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0270 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяТ. В. Прижигалінська