Справа №613/1819/25 Провадження № 2/613/924/25
УХВАЛА

про прийняття зустрічного позову

05 листопада 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Сеник О.С., за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю., представника позивача - Агаєвої С.М., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_4., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя у справі № 613/1819/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник - адвокат Агаєва С.М., звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить :

1) розділити спільне сумісне майно, набуте (придбане) під час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шляхом визнання за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль NISSAN модель LEAF д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 366200,00 грн. Право власності на автомобіль RENAULT модель TRAFFIC д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 655500,00 грн, залишити за ОСОБА_1 ;

3) стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю грошової компенсації вартості 1/2 (однієї другої) частки в праві спільної сумісної власності на автомобіль RENAULT модель TRAFFIC д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 655500,00 грн, у розмірі 144650,00 грн;

4) стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з витрат на судовий збір та витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 16.09.2025 по справі № 613/1819/25 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.

02.10.2025 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій ОСОБА_1 просить суд :

1) визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Nissan модель Leaf д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки автомобіль придбаний за його власні кошти;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) визнати за ОСОБА_2 право власності на об`єкт незавершенного будівництва (двоповерховий будинок) по АДРЕСА_1 ;

4) оскільки вартість об`єкту незавершенного будівництва (двоповерховий будинок) по АДРЕСА_1 сумарно перевищує вартість автомобіля Renault модель Traffic д.н.з. НОМЕР_3 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль Renault модель Traffic д.н.з. НОМЕР_3 залишити у власність ОСОБА_1 .

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що автомобіль NISSAN модель LEAF, д.н.з. НОМЕР_5 придбано за власні кошти ОСОБА_1 , отримані від реалізації автомобіля WOLKSWAGEN GOLF V 2008 року випуску державний номер НОМЕР_3 , придбаного ним до шлюбу. Отже, у розумінні правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2020 по справі № 546/912/16-ц, автомобіль NISSAN модель LEAF, д.н.з. НОМЕР_5 не може бути об`єктом поділу майна колишнього подружжя. Крім того, сторонами за час спільного проживання у шлюбі, в 2016 році, розпочато та до цього часу фактично закінчено будівництво двоповерхового будинку по АДРЕСА_1 . Будівництво здійснено на земельній ділянці площею 0,0602 га кадастровий номер :00:006:0195, що отримана ОСОБА_2 в дарунок від своєї матері ОСОБА_3 за договором дарування. Вказаний житловий будинок не введено в експлуатацію, відповідно не отримувалось свідоцтво про право власності на вказаний новостворений об`єкт нерухомості, оскільки він не зареєстрований в установленому законом порядку. Однак, оскільки, на думку позивача за зустрічним позовом, ступінь будівельної готовності спірного житлового будинку становить більше 80%, можливо у судовому порядку визнати його спільним сумісним майном та здійснити поділ (виділ) незавершеного будівництва. Подібна позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2024 року у справі №570/1268/17.

Представник позивача у поданих до суду письмових запереченнях та у підготовчому засіданні заперечувала проти прийняття зустрічної позовної заяви, просила повернути її відповідачеві (за первісним позовом), як такої, що подана з порушенням порядку звернення до суду. Так, в порушення п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка має матеріальний характер, не містить зазначення ціни позову, та всупереч положенням ч.4 ст.177 ЦПК України до неї не додано документу про сплату судового збору. Представником позивача за зустрічним позовом не було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, та не надано доказів вжиття заходів для проведення оцінки майна, вартість якого є предметом зустрічного позову, і визначення таким чином ціни позову. Крім того, подана через підсистему «Електронний суд» зустрічна позовна заява не містить відомостей про направлення позовної заяви ОСОБА_2 , що є порушенням ч.1 ст.177 ЦПК України.

Також, вказала, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву без поважних причин, а тому справа повинна розглядатися за наявними матеріалами.

Представник відповідача за первісним позовом у підготовчому засіданні та у поданих до суду додаткових поясненнях зазначив, що зустрічну позовну заяву було подано ОСОБА_1 в межах строку, передбаченого ст.193 ЦПК України - 01.10.2025.

Зазначив, що зустрічний позов ОСОБА_1 взаємопов`язаний з основним позовом. Так, наразі сторони мають взаємні майнові претензії з урахуванням взаємопов`язаних обставин. Зустрічний позов ОСОБА_1 розширює предмет спірних правовідносин щодо поділу майна, яке не зазначено в первісному позові, а також пропонує шляхом проведення відповідних експертиз дійти до справедливого рішення відповідно до встановлених фактичних обставин. Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що прийняття зустрічного позову є доцільним та зустрічний позов підлягає розгляду в одному провадженні з основним позовом.

Вважає, що претензії представника щодо суми (вартості) позовних вимог та сплаченого судового збору за зустрічним позовом є безпідставними, оскільки відповідачем (позивачем позивачем за зустрічним позовом) саме і ставиться питання визначення реальної вартості предмету позову шляхом проведення відповідних експертиз, після чого, в разі необхідності, ОСОБА_1 буде доплачено судовий збір.

Крім того, пояснив, що у первісній позовній заяві не було зазначено електронної адреси позивачки ОСОБА_2 , вказано про відсутність у неї особистого електронного кабінету, та в якості засобу зв`язку зазначено лише адресу реєстрації, за якою позивачка не проживає більше півроку. Реальна адреса проживання позивачки невідома, а тому було об`єктивно неможливо виконати вимоги поштового відправлення, і відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України, копія зустрічної позовної заяви була направлена до електронного кабінету представника позивачки. У клопотанні представника позивачки про відкладення судового засідання, в якому представник позивачки погоджується, що отримала зустрічну позовну заяву, було вперше вказано електронну адресу позивачки ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку була направлена зустрічна позовна заява з додатками.

На підставі викладеного, просить суд прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся.

Згідно з ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

За приписами ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 19.09.2025, отже, 15-денний строк для подання зустрічного позову сплив 04.10.2025.

Таким чином, з урахуванням дати надходження до суду зустрічного позову - 02.10.2025 -зустрічна позовна заява подана у строк, встановлений судом.

При цьому, слід відмітити, що у розумінні ст.ст.43, 178 ЦПК України подача відзиву є правом, а не обов`язком відповідача, і не позбавляє його права подання зустрічного позову.

Зустрічна позовна заява містить обов`язкові реквізити, наведені у ст.175 ЦПК України, до неї доданий документ, що підтверджує сплату судового збору - квитанцію № 2019-0792-8237-9202 від 01.10.2025 на суму 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), а також квитанції про направлення копії зустрічної позовної заяви іншим учасникам справи, зокрема, представнику позивача до її електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Крім того, у зустрічній позовній заяві зазначено про неможливість визначення відповідачем точної вартості майна, яке підлягає поділу, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просив попередньо визначити розмір судового збору в мінімальному розмірі, передбаченому законом - в сумі 1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), та подав разом із зустрічною позовною заявою клопотання про призначення судової будівельно-технічної та судової автотоварознавчої експертизи, в якому, зокрема, поставив питання щодо ринкової вартості майна, яке, на його думку, підлягає поділу.

Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 квітня 2024 року у справі № 756/16117/21, у випадку якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд не має права зобов`язувати позивача доплачувати суму судового збору та постановляти ухвалу про залишення позову без руху.

У такому випадку суд здійснює розгляд справи по суті та встановлює ціну позову при розгляді справи і розподіляє судові витрати за результатами такого розгляду (зокрема стягнувши недоплачений судовий збір), а не залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на викладене, оскільки точної дійсної вартості всього майна, поділ якого є предметом зустрічного позову, встановити неможливо, беручи до уваги, що позивачем сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, передбаченому законом для позовів майнового характеру, які подаються фізичною особою, та з метою визначення дійсної ціни позову подано клопотання про призначення відповідних експертиз, суд вважає, що підстави для повернення зустрічної позовної заяви з огляду на відсутність точної ціни позову - відсутні.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Оскільки представником відповідача (позивача за зустрічним позовом) було додано до зустрічної позовної заяви квитанцію № 4647041 про направлення копії зустрічної позовної заяви в електронний кабінет представника позивачки в системі «Електронний суд», згідно з якою копію зустрічною позовної заяви отримано представником позивачки 01.10.2025 о 20.12 год., а разом із додатковими поясненнями у справі надано докази направлення зустрічної позовної заяви на електронну адресу позивачки ОСОБА_2 , повідомлену представником позивача суду 09.10.2025 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом було забезпечено можливість позивачки отримати копію зустрічної позовної заяви та ознайомитися з нею, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти зустрічний позов.

Враховуючи, що обидва позови виникають з одних правовідносин та є взаємопов`язаними, спільний їх розгляд є доцільним, суд вважає, що зустрічна позовна заява повинна розглядатися разом із первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 175-177, 193, 194, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Прийняти зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Об`єднати зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжяв одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та розглядати в порядку загального позовного провадження разом із первісним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 10.11.2025.

Суддя О.С. Сеник