11.11.2025 Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/6302/25
Провадження № 2/644/3758/25
Рішення

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі

головуючої судді Маркосян М.В.,

за участю секретаря судового засідання Скорик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 818060969 від 21.04.2021 в розмірі 59 749,07 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим 21.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 818060969 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Сторонами у кредитному договорі погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 15 330,00 грн. Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 15 330,00 грн 21.04.2021 на банківську карту № 4149-49XX-XXXX-5890, яку відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору.

В подальшому, кредитодавцем право вимоги за вказаним вище кредитним договором було відступлене іншій фінансовій компанії, яка також відступила цю вимогу, і в подальшому, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, у відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, в зв`язку із чим позивач набув права вимоги до відповідача. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, в зв`язку із чим позивач просить стягнути суму заборгованості, яка складається з 15 330,00 грн заборгованості по тілу кредиту та 44 419,07 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, у судовому порядку. Також, просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 22.07.2025 було відкрито провадження у справі, розгляд справи проводився у спрощеному позовному провадженні.

13.10.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому представник зазначив про незгоду з заявленим позовом оскільки ТОВ «Юніт Капітал» не повідомляло, що до нього перейшло право вимоги, також, ТОВ Фінансова Компанія «Юніт Капітал» не надавало Відповідачу договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 818060969 від 21.04.2021 року, а також будь-яких листів чи повідомлень про ці обставини. Також, зазначає про те, що матеріали справи не містять доказів (ні в електронному вигляді, ні в вигляді смс повідомлень) про направлення позивачем досудових вимог про необхідність сплати простроченої заборгованості., зазначає про те, що Боржник не отримував повідомлення про наявність заборгованості перед ТОВ «Юніт Капітал» з зазначенням суми заборгованості за Кредитним Договором № 818060969 від 21.04.2021 року. Зазначає, що при укладенні договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про ОСОБА_2 , як боржника надана у витягу з реєстру прав вимоги, тобто майже через два з половиною роки після укладення договору факторингу, вважає, що позивачем не доведений належними та допустимими доказами факт передачі права грошової вимоги до відповідача від первинного кредитора у заявленому позивачем розмірі. Крім того, зазначає про те, що нарахування ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відсотків після закінчення 30-денного строку дії договору є протиправним і таким, що не ґрунтується на умовах договору та нормах чинного законодавства, вважає, що Кредитор мав право нараховувати відсотки тільки в межах строку дії договору, тобто у період з 30.03.2021 по 29.04.2021 року. З огляду на це, така частина заборгованості не підлягає задоволенню в судовому порядку. Також, у відзиві відповідач зазначив про те, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., вважає таку вимогу неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та такою, що не відповідає критерію реальності витрат та розумності їхнього розміру.

15.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від позивача в якій позивач зазначив про те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс уклали ряд додаткових угод до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якими було продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Отже, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Відповідно до умов договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Зазначає про те, що позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 р. та витяг з реєстру прав вимоги 144 від 27.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Зазначає також, що позивач не зобов`язаний направляти письмове повідомлення боржнику про зміну сторони Кредитодавця. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Також, у відповіді на відзив позивач надав пояснення з приводу строку нарахування відсотків за кредитним договором та щодо витрат на професійну правничу допомогу.

23.10.2025 представником відповідача подані додаткові пояснення у справу, в яких, зокрема, відповідачем знов були надані пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві, з урахуванням відповіді на відзив позивача.

29.10.2025 представником позивача також подані суду додаткові пояснення у справу, в яких, зокрема, позивачем знов були надані пояснення, аналогічні тим, що викладені у відповіді на відзив.

У судові засідання представники позивача та відповідача, сам відповідач не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності представників позивача та за відсутності відповідача.

Відтак, суд у відповідності до статті 223 ЦПК України, в якій зазначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних письмових заяв по суті спору, пояснень та наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що 21.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №818060969 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV636HT, відправлено 21.04.2021 21:30:56, введено 21.04.2021 21:31:31. Зокрема, 21.04.2021 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно- телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Також, при підписанні договору № 818060969 від 21.04.2021 ОСОБА_1 ознайомилася із паспортом споживчого кредиту. Отже, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 погодили умови кредитування, згідно з якими кредитодавець (ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») зобов`язався надати позичальникові Кредит на суму 15330,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Строк кредитування 30 днів, з можливістю продовження. Згідно з пунктами 1.4.1-1.4.3 договору за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 135,05 процентів річних, що становить 0,37 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 558,50 процентів річних, що становить 1,53 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 1.4.3. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору.

Зазначений Кредитний договір, як вбачається із його змісту, разом із Правилами надання грошових коштів у позику, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». На виконання зазначених вимог позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами.

Отже, відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15330,00 грн., строк кредитування - дисконтний періоду кредитування 30 днів з моменту надання кредиту. Згідно заявці на отримання кредиту, підписаної відповідачем, кошти повинні бути зараховані на картку 4149-49XX-XXXX-5890.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору та перерахувавши їх на картку 4149-49XX-XXXX-5890, зазначену відповідачем у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 21.04.2021. Перерахування суми кредиту на картковий рахунок відповідачки підтверджено позивачем довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в якій зазначено повні реквізити платіжної операції, зокрема зазначено, що було ініційовано платіжну операцію, шляхом подання надавачу фінансових платіжних послуг платіжної інструкції, а надавачем платіжних послуг з наступними реквізитами:

Надавач платіжних послуг Платника: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЮНЕКС БАНК", Код банку (МФО): 322539, Код за ; Надавач платіжних послуг Отримувача: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", Код банку (МФО): 305299, Код за ; Особа Платника: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», Код ; Особа Отримувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; Рахунок Платника: НОМЕР_2 ; Транзитний рахунок для перерахування коштів Отримувачу: НОМЕР_3 ; Рахунок/платіжна карта Отримувача: 4149-49XX-XXXX-5890, Термін дії: 06.2024; Сума платіжної операції: 15330,00 грн.; Ідентифікатор платіжної операції: f196e5c1-8e59-439d-9942-fcc6b211ee20; Дата ініціювання платіжної інструкції: 21.04.2021 21:31:32; Дата завершення платіжної операції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 21.04.2021 21:32:09.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, оцінивши у сукупності докази надані позивачем на підтвердження укладеної кредитної угоди та її виконання первісним кредитором, суд вважає, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами, які не спростовані відповідачем доведено укладення договору кредиту між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , та перерахування відповідачу кредитних коштів. Зазначені обставини не заперечувались у заявах відповідача.

Щодо відступлення прав вимоги.

ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА (Клієнт) та між ТОВ Таліон Плюс (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01 (копія долучена до позовної заяви). Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього Договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди до договору факторингу, за умовами яких строк дії договору факторингу було продовжено. Копії додаткових угод №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 надані позивачем до матеріалів справи. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Отже, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, що не суперечить главі 73 Цивільного Кодексу України, яка регулює правові відносини при факторингу. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Перехід прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 818060969 від 21.04.2021 на суму 41 415,43 грн. до ТОВ Таліон Плюс підтверджено позивачем витягом з реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021, суд вважає таке відступлення відповідним нормам Цивільного кодексу України, умовам договору факторингу. Суд вважає, що питання оплати відступлених прав, між фактором і клієнтом не стосується дійсності самої грошової вимоги, яка була відступлена, оскільки момент набуття права вимоги за договором факторингу прямо не пов`язаний з оплатою фінансування таких прав. Те саме (і стосовно продовження строків і стосовно оплати фінансування) стосується і договорів факторингу, укладених між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем.

05.08.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2025 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 59749,07 грн.

Також, 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором

Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 59749,07 грн. Зазначені обставини підтверджені витягом з Реєстру Боржників за зазначеним Договором факторингу.

Отже, суд вважає доведеними позивачем належними та допустимими доказами обставини щодо набуття ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги до відповідача за кредитним договором № 818060969 від 21.04.2021.

Стосовно заперечень відповідача щодо того, що його не було повідомлено про відступлення прав на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» суд зазначає, що умовами кредитного договору, який підписав відповідач не було встановлено застережень щодо обов`язкової згоди позичальника на відступлення своїх прав кредитором, також відповідач не надав докази погашення заборгованості за кредитом ані первісному кредитору, ані будь-якому кредитору з тих, що набували права вимоги до відповідача. Ті оплати, які були здійснені відповідачем, враховані в розрахунках ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», щодо інших, можливо, неврахованих оплат, відповідач суду нічого не зазначив.

Отже, суд вважає, що за відсутності доказів погашення боргу первісному та іншим кредиторам, позичальник повинен виконати свій обов`язок за кредитним договором тому, хто пред`явив вимогу до боржника, що відповідає статтям 515-517 ЦК України.

Отже, за розрахунками позивача, станом на дату подання позову заборгованість відповідача за кредитним договором становить 59 749,07 грн, яка складається з: 15 330,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 44 419,07 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Як вже зазначалось судом, сторони погодили строк користування кредитом 30 днів з моменту його надання, в той же час, згідно з пунктами 1.7-1.8 кредитного договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

Отже, у відповідності до умов кредитного договору №818060969 від 21.04.2021 загальний строк користування кредитом з можливістю нарахування відсотків на погоджених сторонами умовах, становить 120 днів з дати надання кредиту.

Згідно пояснень позивача, які суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору нарахування відсотків за дисконтний період здійснювалось за ставкою 0,37 відсотків, тобто відсотки нараховувались за перші 30 днів в загальній сумі 1701,63 грн.

Після закінчення дисконтного періоду, в наступні 90 днів кредитор (первісний, та той, що набув право вимоги) на підставі умов договору міг нарахувати відсотки за ставкою 2,3 відсотка на день, що становило 352,57 грн. на день. І загалом, за 90 днів становить 31731,30 грн.

Крім того, як зазначив відповідач, позивачем була частково погашена заборгованість за кредитом, зокрема відповідачем 25.05.2021 р. здійснено часткову оплату відсотків у розмірі 2 406,00 грн, Відповідачем 23.06.2021 р. здійснено часткову оплату відсотків у розмірі 155,00 грн., також 01.07.2021 р. частково сплачено відсотки у розмірі 35,00 грн, на загальну суму 2596,00 грн.

Таким чином, судом перевірено обґрунтованість нарахування відсотків та встановлено, що з відповідача підлягають стягненню відсотки нараховані за 90 днів користування кредитом в розмірі 30836,93 грн.

Щодо суми відсотків в розмірі 44419,07 грн., заявлену позивачем, суд вважає цю суму такою, що не підтверджена позивачем у розмірі 13582,14.

Посилання позивача на підставу застосування відсотків, встановлені в статті 625 ЦК України суд не приймає, адже таке нарахування фактично є додатковими відсотками, і у відповідності до п. 18 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Правовідносини даного правочину регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію».

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на день укладення договору) договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку. визначеному законодавством.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Даний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції шляхом отримання заявки позичальника на сайті позикодавця.

Позивачем доведено укладення відповідачем кредитного договору, отримання кредитних коштів, а також отримання позивачем права вимоги за кредитним договором, який був укладений відповідачем.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом.

З наданого позивачем розрахунку та документів вбачається наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, яка не погашена та підлягає стягненню на його користь у заявленій у позовній заяві сумі основного боргу в розмірі 15330,00 та 33432,93 грн. нарахованих відсотків, в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно задоволеним вимогам на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Стосовно заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

За положеннями частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано договір про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05.06.2025 р., та додаткова угода №5 до нього, в якому, (згідно додатку №1 до договору) зазначена вартість відповідних послуг, додаткова угода до договору щодо доручення на здійснення правничих послуг по конкретних боржниках, акт приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025 р., в якому вказані надані послуги та кількість витрачених годин. Так, на складання позовної заяви ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 818060969 від 21.04.2021, на вивчення матеріалів справи для складання позову, підготовку та подачу клопотань витрачено 6 год. часу, що складає загальну суму 7000,00 грн.

Суд вважає розмір судових витрат позивача на правову допомогу на загальну суму 7000,00 грн. з урахуванням складності справи, поданням додаткових пояснень, відповіді на відзив, обґрунтованим і таким, що відповідає критеріям розумності, співмірності зі складністю справи та підлягає стягненню з відповідача також пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 6, 205, 207, 525, 526,527, 530, 610, 625, 626, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №818060969 від 21.04.2021 року в розмірі 48762,93 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судові витрати у розмірі 7689,89 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, ) ,

відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 11.11.2025 р.

Суддя Марина МАРКОСЯН