Дата документу 05.11.2025Справа № 554/4158/25
Провадження № 2/554/2830/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 39062,27 грн., з яких 5199,99 грн. - заборгованість за основним боргом, 22630,28 грн. - заборгованість за процентами (нараховані первісним кредитором) , 11232 грн. заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», 2422 грн. 40 коп. - судового збору та 10000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову вказав, що 25.09.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4007287 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту складає 5200 грн., строк кредиту 350 днів з 25.09.2023 р. по 09.09.2024 р., періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. Відповідно до договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладення договору. Відповідно до реквізитів Договору № 4007287 від 25.09.2023 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т879».

Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулося через платіжну систему, на підставі укладеного договору про переказ коштів № РК-П-19/03-01 від 12.03.2019 між ТОВ « Лінеура Україна» та ТОВ « Універсальні платіжні рішення».

За даними поденного Розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, за Договором № 4007287 від 25.09.2023 у період із 25.09.2023 по 24.05.2024 нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 24386,28 грн. В зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування кредитом у сумі 1756 грн. Таким чином, відповідач добровільно виконував умови Договору, що підтверджує факт отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів.

24.05.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ « ФК « Фінтраст Україна» набуло грошової вимоги до відповідача за договором № 4007287 від 25.09.2023 року у загальній сумі 27830,27 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту-5199,99 грн., заборгованість за процентами, нараховані первісним кредитором- 22630,28 грн.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтрасат Україна» від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «ФК «Фінтрасат Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року. У зв`язку з чим представник позивача просив здійснити заміну найменування позивача у цивільній справі № 554/9970/24 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4007287 строк кредиту 350 днів: з

25.09.2023 року по 09.09.2024 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4007287 від 25.09.2023 року не закінчився. В межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 року по 09.09.2024 року (108 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11232 грн. (5199,99 грн * 2% = 104 грн*108 календарних дні = 11232 грн.).

Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4007287 від 25.09.2023 року загальною сумою 39062,27 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5199,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 22630,28 грн., нарахованих

процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 108 календарних днів 11232грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 28 березня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано докази в АТ «Універсалбанк».

02 червня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 Хворост Д.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву , у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо заявлених до стягнення процентів, нарахованих первісним та новий кредитором за користування кредитними коштами, відповідачка не погоджується із проведеними позивачем розрахунками, оскільки вони суперечать вимогам закону щодо максимального розміру таких нарахувань, що обґрунтовується таким.

22.11.2023 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498- ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон № 3498-ІХ), яким внесені зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). У свою чергу пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Представник відповідача вважає, що заборгованість за процентами математично повинна була б бути розрахована таким чином.

Розмір заборгованості, а саме за період з 26.09.2023 по 20.10.2023 (25 днів) має розраховуватися за ставкою 1,4 % передбачених п.1.4.2. Договору.

З наданих позивачем деталізованих розрахунків заборгованості встановлено, що за перші 25 днів (з 25.09.2023 по 20.10.2023) користування кредитними коштами відповідачеві були нараховані проценти за зниженою процентною ставкою виходячи із розрахунку 1,4 % за день користування, тобто 72,80 грн., що загалом становить 1820,00 грн. (72,80 грн./дн. х 25 дн. = 1820 грн.).

Далі підлягає перерахунку, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та

Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимального розміру денної процентної ставки за період 21.10.2023 по 22.04.2024(185 днів) за ставкою

2.0% (п.1.4.1. Договору), з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів) за ставкою 1,5 %, за

період з 21.08.2024 по 90.09.2024 (20 днів) ставки 1,0 % за день.

Заборгованість з 25.09.2023 по 20.10.2023 за процентною ставкою 21,4 % складає

(5200 / 100) * 1,4 * 25 = 1820 грн.

Заборгованість з 21.10.2023 по 22.04.2024 за процентною ставкою 2,0 % складає

(5200 / 100) * 2,0 * 185 = 19240 грн.

Заборгованість з 23.04.2024 по 20.08.2024 за процентною ставкою 1,5 % складає

(5200 / 100) * 1,5 * 120 = 9360 грн.

Заборгованість з 21.08.2024 по 09.09.2024 за процентною ставкою 1,0 % складає

(5200 / 100) * 1,0 * 20 = 1040 грн.

Сума заборгованості за процентами має складати 31460,00 грн. (1820+19240+9360+1040=31460)

Відповідачкою було частково погашено проценти у загальній сумі 1756,01 грн. що

відображено у розрахунках.

Отже, сума процентів має бути зменшена на дану суму, та остаточна сума заборгованості мала б становити 29703,99 грн. (31460-1756,01=29703,99) Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 5 200,00 грн., та процентів в сумі 29703,99 грн., заборгованість мала б складати 35003,99 грн = (5300 +29703,99).

Однак, відповідачка заперечує проти задоволення позову, так як позивач не довів належними і допустимими доказами факту переходу до нього права вимоги. Також позивачем не доведено належними доказами факту виконання первісним кредитором умов договору щодо надання кредиту.

Щодо витрат на надання професійної правничої допомоги представник відповідача вказує, що відповідачка не погоджується із зазначеним позивачем до відшкодування розміром цього виду судових витрат. Загальна вартість послуг, факт надання яких не підтверджена, становить 4120,00 грн., відповідно розмір правничої допомоги, яку позивач отримав становить 5880,00 грн. (10000,00 грн. - 4120,00 грн. = 5880,00 грн.). Представник відповідача вважає, що враховуючи категорію справи та те, що предмет спору в цій справі не є складним, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній, не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн. є завищеним та необґрунтованим, що суперечить принципу розподілу судових витрат. А враховуючи, що у задоволенні заявленого позову слід відмовити повністю, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені по справі судові витрати покладаються на позивача. Щодо суми судових витрат відповідача . Адвокатом, Хворост Д.М. станом на 29.05.2025 виконано ряд послуг за Договором, на загальну суму 7500 грн.

Відповідно до п. 3.7 Договору, правова допомога вважаються наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами.

29.05.2025 відповідач ОСОБА_1 як Клієнт, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , як адвокат, відповідно до п.3.7. Договору, підписали Акт-приймання передачі наданої правової допомоги №1 до договору про надання правової допомоги №68 від 13.05.2025, відповідно до якого адвокат виконав, а клієнт прийняв послуги за Договором на загальну суму 7500 грн.

Станом на 30.05.2025 відповідачем сплачено гонорар адвокату в сумі 7500 грн. в рахунок оплати послуг за Договором №68 про надання правової допомоги від 13.05.2025, що підтверджується квитанцією від 13.05.2025 на суму 2000 грн., квитанцією від 13.05.2025 на суму 5500 грн.

Таким чином, відповідач, станом на дату подачі відзиву на позовну заяву, поніс наступні судові витрати:7500 грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу. При розгляді даної справи відповідачу буде надаватись правова допомога, про що суду буде подано додатково докази в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України (а.с.128-137).

03 червня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив , у якому зазначив, що кредитний договір укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного Кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві. На підтвердження укладання Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі , який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «T879», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір. Відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до позовної заяви. Відповідач, оформлюючи кредитний договір заходить на Веб- сайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» https:/credit7.ua, в тому числі через Мобільний додаток «Credit7» реєструється та створює електронний кабінет, в якому йому надходить текст Кредитного договору та де він має змогу ознайомитись з Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається до позовної заяви), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Таким чином, Відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету клієнта має тільки Відповідач. А тому жодних сумнівів в тому, що 25.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та

ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний Договір № 4007287 про надання коштів на умовах споживчого кредиту не виникає.

Щодо перерахування коштів та розрахунків. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення". Відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затв. Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_2 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Кредитні кошти Відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . Факт переказу коштів, виданих в рамках Кредитного договору шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" та додатково відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4007287 від 25.09.2023 року у період з 25.09.2023 року по 24.05.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 24386.28 грн. У зазначений період відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 0.01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 1756.00 грн. Детальний розрахунок заборгованості та оплат, здійснених відповідачем, зазначений в Розрахунку заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що є невід`ємним додатком до Позовної заяви.

В даній справі, окремої уваги потребує пункт 1.1. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року: За цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору № 4007287 строк кредиту 350 днів: з 25.09.2023 року по 09.09.2024 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору № 4007287 від 25.09.2023 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 року по 09.09.2024 року (108 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 11232 грн. (Розрахунок заборгованості ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» додано до Позовної заяви): 5199,99 грн * 2% = 104 грн*108 календарних дні = 11232 грн.

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4007287 від 25.09.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 33862,28 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 22630,28 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 11232 грн.).

Щодо доводів відповідача про застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, то такі доводи тлумачаться Відповідачем не вірно, оскільки статтю 8 було доповнено частиною 5 законом № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинність 24.12.2023 року, а кредитний договір укладено 25.09.2023 р., відповідно закон зворотної сили на спірні правовідносини немає. Договір № 4007287 від 25.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладений до набрання чинності цим Законом, строк дії договору не продовжувався після набрання чинності цим Законом. Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Щодо правомірності факторингу та повідомлення про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит Фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті Боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Враховуючи вищезазначене, відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Щодо реєстру боржників необхідно зазначити, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, що підписаний керівником Товариства та скріплений печаткою Товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ Про захист персональних даних(а.с.145-152).

10 червня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначила , що позивач у своїй відповіді на відзив наполягає на тому, що кредитний договір між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою був належним чином укладений у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Проте відповідачка не заперечувала факт укладення договору. Позивач у відповіді на відзив продовжує наполягати на правомірності нарахування процентів у розмірі, який є суттєво завищеним. Однак така позиція не відповідає вимогам законодавства України у сфері споживчого кредитування, є необґрунтованою та порушує права споживача. Представник відповідача вважає, що сума процентів має бути зменшена на дану суму, та остаточна сума заборгованості мала б становити 29703,99 грн. (31460-1756,01=29703,99). Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 5 200,00 грн., та процентів в

сумі 29703,99 грн., заборгованість мала б складати 35003,99 грн. = (5300 + 29703,99). Цей розрахунок є точним, арифметично правильним та ґрунтується на чинному законодавстві. Водночас розрахунок позивача є однобічним, юридично необґрунтованим і спрямованим на отримання надмірної, неправомірної вигоди.

Щодо дійсності договору факторингу позивач обґрунтовує свої вимоги на підставі договору факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024, укладеного між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем, за яким нібито було здійснено відступлення права грошової вимоги до відповідачки. Водночас позивач не надав суду належних і допустимих доказів, які підтверджували б законність такого правонаступництва, що робить заявлені вимоги юридично необґрунтованими.

Щодо часткової оплати у своїй відповіді на відзив позивач намагається використати факт часткової оплати грошових коштів як доказ визнання боргу Відповідачкою. Проте жодних доказів про здійснення часткової оплати окрім твердження позивача, матеріали справи не мають.

Щодо витрат на правничу допомогу позивач у своїх вимогах заявляє про необхідність компенсації витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на нібито понесені витрати в межах розгляду цієї справи. Проте така вимога є передчасною та юридично необґрунтованою з огляду на відсутність належних доказів, які б підтверджували фактичні витрати, їх зв`язок із даною справою, обґрунтованість та розмір (а.с.205 -212).

Представник позивача ОСОБА_3 надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с. 220-221).

Представник відповідача ОСОБА_1 Хворост Д.М. надіслала до суду заяву у якій просила проводити розгляд справи без участі сторони відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 228).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.09.2023 року між ТОВ « Лінеура Україна» та ОСОБА_4 укладено договір № 4007287 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту складає 5200 грн. , строком на 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів, стандартна процентна ставка 2,00 % в день, знижена процентна ставка 1,4 % в день. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти) № НОМЕР_3 (а.с.35-44).

Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_4 відбулося 25.09.2023 року через систему iPay.ua-288509130, на підставі укладеного договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. між ТОВ « Лінеура Україна» та ТОВ « Універсальні платіжні рішення» (а.с.62).

З повідомлення АТ «Універсал банк» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 . 25.09.2023 р. на платіжну картку № НОМЕР_6 банком емітентом якої є АТ «Універсал Банк» було успішно зараховано платіж у сумі 5200 грн. від ІPAY_CREDIT_MC1 (а.с.121).

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4007287 від 25.09.2023 у період із 25.09.2023 по 24.05.2034 нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 24386,28 грн. Станом на 24.05.2024 заборгованість відповідача за договором № 4007287 від 25.09.2023 складає: тіло кредиту - 5200 грн., заборгованість за процентами- 24386,28 грн., загальна сума 27830,24 грн.(а.с.51-55).

24.05.2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 24/05/2024 (а.с.101-105) за плату відступило, а ТОВ « ФК « Фінтраст Україна» набуло грошової вимоги до відповідача за договором № 4007287 від 25.09.2023 року у загальній сумі 27830,24 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту-5200грн., заборгованість за процентами- 24386,28 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників , який є додатком № 1 до договору факторингу №24/052024 від 24.05.2024 р. (а.с.61) .

Крім того, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ « ФК «Фінтраст Україна» у період з 25.05.2024 року по 09.09.2024 року за 108 календарних дні здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2 % у сумі 11232 грн. ( 56-57).

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с.95).

Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 010062201 від 10.12.2024 року (а.с.64).

Таким чином, заборгованість перед Позивачем за Договором № 4007287 від 25.09.2023 року нараховано на загальну суму 39062,27 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5199,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 22630,28 грн., нарахованих

процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 108 календарних днів 11232грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за Договором № 4007287 від 25.09.2023 року загальною сумою 39062,27 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 5199,99 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 22630,28 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 108 календарних днів 11232грн., яка добровільно нею не погашається.

У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості у вказаному розмірі, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи представника відповідача щодо завищеного нарахування процентів за Договором № 4007287 від 25.09.2023 року, що суперечить положенням ЗУ «Про споживче кредитування», то суд їх відхиляє з огляду на наступне.

24.12.2023 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX, яким було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 17 такого змісту: «17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %». Таким чином, розмір денної процентної ставки не може перевищувати у період з 24.12.2023 по 22.04.2024 розміру процентної ставки 2,5 %, а у період з 23.04.2024 по 21.08.2024 1,5 %.

Також згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023 було доповнено статтю 8 Закон України «Про споживче кредитування» частиною п`ятою. Таким чином, відповідно до частини 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Разом з тим, Договір № 4007287 від 25.09.2023 року укладений до набрання чинності Законом , яким були внесені зміни до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною п`ятою, а саме до 24.12.2023 року, а відповідно до норм чинного законодавства Закон не має у даному випадку зворотної сили.

У Законі України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої-дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У нормах статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з копії укладеного кредитного договору, він підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому умови договору нею погоджені.

Також відповідачка заперечує проти задоволення позову, так як позивач не довів належними і допустимими доказами факту переходу до нього права вимоги.

Разом з тим, ці заперечення судом спростовуються, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем наданий Договір факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року, Акти прийому-передачі реєстру боржників, Витяг з реєстру боржників, платіжні доручення про оплату за відступлення права вимоги, повідомлення щодо повідомлення боржників про відсту4плення права вимоги за кредитним договором, а тому доводи відповідача щодо не здійснення переходу права вимоги є безпідставними.

Факт виконання первісним кредитором умов договору щодо надання кредиту підтверджується повідомлення АТ «Універсал банк» на виконання вимог ухвали суду, з якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_6 . 25.09.2023 р. на платіжну картку № НОМЕР_6 банком емітентом якої є АТ «Універсал Банк» було успішно зараховано платіж у сумі 5200 грн. від ІPAY_CREDIT_MC1 (а.с.121).

Отже, заперечення відповідачки не спростовують доводів позивача, які є обґрунтованими та доведеними.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію заявки № 8716 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р., укладеної між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с.45-46), акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ « ФК « Фінтраст Україна» (а.с.41-42), рахунком на оплату по замовленню № 8716-26/05-2025 від 26 травня 2025 р. (а.с.57)

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 р. у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Враховуючи вищевикладене, складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, що не є значним, розмір задоволених позовних вимог, розгляд справи без участі позивача, заперечення відповідача проти стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Судові витрати у вигляду витрат на професійну правничу допомогу понесені відповідачем у сумі 7 500 грн. стягненню не підлягають, так як позов задоволено у повному обсязі (п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 133, 137,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість, яка виникла за Договором № 4007287 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 25.09.2023 у розмірі 39062,27 грн., з яких 5199,99 грн. - заборгованість за основним боргом, 22630,28 грн. - заборгованість за процентами (нараховані первісним кредитором) , 11232 грн. заборгованість за процентами нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а також судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Л.І.Савченко