КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/7626/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвоката Рури Наталії Вікторівни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року в складі судді Шум Л.М.,

встановив:

22.10.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2020 ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

13.01.2022 відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн; тип кредитної картки - Картка «Універсальна Gold»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних - 40,8 %; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно), наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі - 60,00 %.

Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку НОМЕР_1 , строк дії - 03.11.2020, тип - Картка «Універсальна Gold».

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

З огляду на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2022 у розмірі 30 070,33 грн, що складається з: 24 342,21 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5 728,12 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 13.01.2022 в розмірі 24 342,21 грн, судові витрати в розмірі 2 422,40 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

03.02.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Рура Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами в розмірі 5 728,12 грн та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що з моменту підписання відповідачем Заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, між Банком та відповідачем був укладений договір № б/н від 13.01.2022 в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 вказаної заяви процентна ставка, відсотків річних визначена на рівні - 42,0 % для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, нарахування процентів здійснено за ставкою 3,4 % на місяць, що складає 40,8 % річних, тобто відповідно до погодженої сторонами Заяви про приєднання від 13.01.2022.

Заява про приєднання з визначенням розміру відсотків, яка підписана відповідачем, є належним доказом домовленості сторін щодо платності користування кредитними коштами і відповідно погодженням сторонами розміру такої оплати.

Відповідач активно користувався кредитними коштами починаючи з 28.06.2023. Заперечень щодо суми заявлених вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам від відповідача не надходило. Крім того, відповідач також не висловлював свої заперечення щодо умов договору в частині встановлення плати у вигляді процентів за користування кредитними коштами.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що сторонами не узгоджено нарахування процентів та штрафних санкцій, строку повернення кредиту.

Підписання сторонами заяви про приєднання від 13.01.2022 свідчить про погодження всіх істотних умов кредитування, в тому числі щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Проценти нараховані та заявлені до стягнення у розмірі 5 728,12 грн за період з 01.04.2024 по 01.09.2024 розраховані відповідно до процентної ставки, яка погоджена сторонами Заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 13.01.2022.

Умови кредитного договору належним чином доведені до відома відповідача, заяв або заперечень щодо умов договору, будь-яких претензій та незгоди з окремими пунктами договору або окремих його частин не надходило.

Також зазначає, що відповідач визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на користування кредитними коштами та виконання умов кредитного договору, в тому числі щодо сплати процентів.

Укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір не є розірваним, припиненим, не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже, його дійсність презюмується (ст. 204 ЦК України).

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2022 з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої АТ КБ «ПриватБанк» було надано йому кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 03.11.2020, тип - Універсальна Gold.

У заяві зазначено, що підписанням її відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписанні цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.

Згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку станом на 25.09.2024 ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 070,33 грн, з яких: 24 342,21 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 728,12 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором у розмірі 24 342,21 грн. В частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 5 728,12 грн суд відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідач ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. АТ КБ «Приватбанк» не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг в ПриватБанку, також відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ОСОБА_1 13.01.2022 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій були зафіксовані умови кредитування.

Пунктом 1.3. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг визначено фіксовану процентну ставку для карт Універсальна Gold в розмірі 40,8 % річних (а.с. 30-40). Відтак, сторони погодили умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків.

З наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості станом на 25.09.2024 вбачається, що за період з 01.06.2023 по 25.09.2024 банк нараховував відсотки за користування кредитом за ставкою 40,8 % річних, тобто в межах процентної ставки, що була зазначена у підписаній відповідачем заяві.

З наданого позивачем випискою за договором № б/н за період з 01.06.2023 по 25.09.2024 вбачається, що відповідач отримав кредитну картку та використовував її для здійснення розрахунків.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Враховуючи викладене, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, з ухваленням в цій частин нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2 422,40 грн за розгляд справи судом першої інстанції.

Крім того, при подачі апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплатило судовий збір у розмірі 3 633,60 грн.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, сплачений ним судовий збір при подачі апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України,апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - адвоката Рури Наталії Вікторівни задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року в частині відмови у стягнення заборгованості за процентами скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

У зв`язку з цим резолютивну частину рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року викласти в такій редакції:

«Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО № 305299) заборгованість за договором № б/н від 13.01.2022 в розмірі 30 070,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн»

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук