УХВАЛА

06 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 504/3962/14-ц

провадження № 61-13105ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року

у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2014 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом

до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків у розмірі 87 236,50 грн.

2. Комінтернівський районний суд Одеської області заочним рішенням

від 04 березня 2015 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь держави в особі Квартирно- експлуатаційного відділу міста Одеси 87 236,50 грн

у рахунок відшкодування завданих збитків.

3. Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалою від 15 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 березня 2015 року задовільнив, скасував зазначене заочне рішення і призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

4. Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалою від 10 жовтня 2019 року закрив провадження у справі.

5. Одеський апеляційний суд постановою від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси задовільнив, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 жовтня

2019 року скасував та справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

6. Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалою від 09 серпня 2022 року передав справу на розгляд Біляївському районному суду Одеської області за встановленою підсудністю.

7. Біляївський районний суд Одеської області рішенням від 11 січня 2024 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року, у задоволенні позову відмовив.

8. 22 жовтня 2025 року Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса,

в інтересах якого діє Склезь Ю. В., через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року.

9. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

10. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

11. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12. Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України

(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

13. Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом

на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

14. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028 гривень.

15. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

16. Зі змісту оскаржуваних судових рішень встановлено, що ціна позову становить 87 236,50 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн * 250 = 757 000 грн) станом на 01 січня 2025 року.

17. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

18. Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі

зціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню.

19. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

20. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судом у системі судоустрою України, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

21. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

22. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

23. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

24. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

25. Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, і наявність випадків, передбачених

пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

26. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеса на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк