Справа № 446/914/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа № 446/914/24

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ;

представник позивачів ОСОБА_4 ;

відповідач Кам`янка-Бузька міська рада ;

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 у провадження судді Котормуса Т.І. надійшла цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , у якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору, частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору; визнати за ОСОБА_2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 відносилось до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 членами даного колгоспного двору були: дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 та онука ОСОБА_6 . Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. У зв`язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 в після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 заповіт не складала. ОСОБА_7 чоловік покійної та батько позивачки ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що коли ОСОБА_1 , донька покійної звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, було заведено спадкову справу, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору.

Відтак, оскільки позивачі не можуть в інший спосіб реалізувати своє право, тому звернулися до суду із даною заявою.

Ухвалою суду від 11.02.2025 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.03.2025 підготовче засіданні закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивачів ОСОБА_4 не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судове засідання також не прибула, однак подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Як видно із витягу з погосподарської книги будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 1991 відносилось до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 членами даного колгоспного двору були: дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 та онука ОСОБА_6 . Таким чином, кожен з них мав право власності на 1/4 частину будинку, який знаходився в їхньому спільному володінні та користуванні. (а.с.30)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 26.10.2006. (а.с.28)

Відтак, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 заповіт не складала.

Відповідно до довідки №353 від 10.11.2023 року ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом з нею були зареєстровані і проживали: дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_9 , онук ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2 . (а.с.22)

Як видно із свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 28.11.2023, ОСОБА_7 чоловік покійної та батько позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, донька померлої ОСОБА_5 фактично успадкувала 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Однак, коли ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 та батька у Кожушко І.С., приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області, Робак Л.А. було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №15 від 23.01.2023. (а.с.23)

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Судом встановлено, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 1991 відносилось до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 членами даного колгоспного двору були: дочка ОСОБА_1 , онук ОСОБА_3 та онука ОСОБА_6 , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, відтак мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору у розмірі частки.

Таким чином судом встановлено, що на момент припинення колгоспного двору кожен з членів мав по 1/4 права власності на майно, яке йому належало.

Встановлено, що позивачам належить по частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 , кожному, оскільки такі проживали та були пописані в даному будинковолодіння станом на 15.04.1991.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимога позивачів щодо визнання за ними права власності на 1/4 частину кожному у вищевказаному будинковолодінні, підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності на будинковолодіння за ОСОБА_1 в порядку спадкування після матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд встановив наступне.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної ЦК УРСР), Закон України «Про власність» (чинного на час виникнення спірних правовідносин), Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Цивільний процесуальний кодекс України(далі ЦПК України).

З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/4 частина будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_5 заповіту не склала.

Згідно довідки №2425 від 25.09.2024 року ОСОБА_10 проживала та була зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня смерті проживали: дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_9 , онук ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою № №353 від 10.11.2023.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що судом доведено факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_5 , то суд дійшов висновку, що спадщину після смерті матері вона прийняла.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області, Робак Л.А., в наслідок чого було заведено спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке являється майном колгоспного двору, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №15 від 23.01.2023 року

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що судом доведено факт переходу до ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 частини будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , те що вона виявила бажання прийняти спадкове майно, однак не може таке реалізувати через відмову нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки будинковолодіння, на частину якого позивач просить визнати за нею право власності належить до колгоспного двору, а право на таке може бути визнане тільки в судовому порядку, тому суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кам`янка-Бузької міської ради визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , як члена колгоспного двору.

Повний текст рішення складено 12.11.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Відомості про сторони:

Позивачі: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 );

ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 );

ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) .

Відповідач: Кам`янка-Бузька міська рада (юридична адреса: вул. Шевченка, 2, м. Кам`янка-Бузька Львівського району Львівської області, 80400).

Суддя Т.І. Котормус