Справа № 485/1773/25
Провадження № 2/485/806/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20 лютого 1990 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Подружнє життя не склалося, оскільки сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили у квітні 2022 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просить розгляд справи здійснити у його відсутність (вх.№9201/25-вх.від 04.11.2025 р.).

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає (вх.№9180/25-вх.від 03.11.2025р.).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

20 лютого 1990 року Відділом РАЦС Снігурівського районного виконавчого комітету Миколаївської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб (актовий запис №24); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 20 лютого року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с.12).

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Позивач стверджує, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки припинили у квітні 2022 року. Відповідач вказані обставини не заперечує.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони примиритися не бажають, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси позивача, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України відповідачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 ".

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 3ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 484,48 грн, інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 лютого 1990 року Відділом РАЦС Снігурівського районного виконавчого комітету Миколаївської області, актовий запис №24 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. 48 к.).

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету України судовий збір у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. 48 к.), сплачений відповідно до квитанції № 3337-4584-0980-4385 від 10 вересня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 04.11.2025.