РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/8908/21

Пров. №2/766/1961/25

30 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Міністерства економіки України до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Державне підприємство " Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про стягнення коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.06.2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 182032,77 грн.

В обґрунтування позову вказано, що Міністерством 18.02.2021 року отримано Акт Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 13.07.2020 року про ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01.01.2015 р. по 30.04.2020 р., надісланий листом Херсонської обласної прокуратури від 05.02.2021 р. №15/2-33вих-21. Результати ревізії, наведені в акті в судовому порядку не оскаржені. У ході ревізії встановлено, що відповідно до наказу ДП «Херсонстарндартметрологія» від 10.05.2016 р. №165 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», підписаного в.о. генерального директора ОСОБА_1 було звільнено начальника відділу повірки та метрології атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювання техніки ОСОБА_2 за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Не погоджуючись із даним звільненням, ОСОБА_2 подано до суду позов про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 р. по справі «766/4925/16-ц відмовлено. В подальшому, апеляційним судом вказане рішення суду скасовано, винесено нове, яким визнано незаконним наказ, поновлено на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 165302,52 грн. Постановою Верхового Суду від 16.02.2020 року постанову апеляційного суду Херсонської області залишено без змін. На виконання рішень судів Комсомольським РВДВС м. Херсона стягнуто з ДП «Херсонстарндартметрологія» кошти в сумі 182032,77 грн. Враховуючи, що наказ в.о. голови генерального директора ДП «Херсонстарндартметрологія» Оніщенка В.В. від 10.05.2016+ №165 про звільнення ОСОБА_2 скасовано, державному підприємству завдано шкоди на суму 182032,77 грн. Щодо підстав звернення до суду Міністерства вказало, що за інформацією Державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерство економіки України є засновником ДП «Херсонстарндартметрологія».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

30.11.2021 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому вказав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, оскільки про виплату середнього заробітку на підставі постанови апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2018 р. було відомо більше одного року до моменту звернення до суду з позовом. За текстом аудиторського звіту слідує, що позивачу станом на 09.10.2018 року було достовірно відомо про результати проведеного Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області за період з 01.01.2015 по 01.04.2018 державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", оформленого аудиторським звітом від 23.08.2018 р., в тому числі в про стягнення 22.06.2018 р. на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 182032,77 грн.Також, у липні 2019 року на адресу позивача надійшло звернення ОСОБА_3 стосовно деяких фактів діяльності адміністрації ДП «Херсонстарндартметрологія», у якому, серед інших відомостей, а саме у п. 5 зазначалось про незаконне звільнення ОСОБА_2 та понесення підприємством неефективних витрат на суму 185,3 тис. грн, які були сплачені підприємством у 2018 р, тощо. Тобто, станом і на 04.04.2019 р. позивачу було відомо про виникнення у нього права на звернення із таким позовом до відповідача, проте до суду позивач звернувся 01.06.2021 р., тобто із пропуском одного року з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Днем виплати ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_2 182032,77 грн. є 22.06.2018 р., тобто з цього дня у позивача виникло право на пред`явлення регресного позову до відповідача. Крім того, вказав, що наказ про звільнення ОСОБА_2 був прийнятий відповідачем за відсутності корисливої мети, без наявності складу злочину та на підставі систематичного невиконання останнім своїх посадових обов`язків та з урахуванням погодження такого наказу іншими працівниками ДП і погодженням такого звільнення профспілковою організацією. Просив відмовити у задоволенні позову.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про проведення розгляду справи у відсутність.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв, в матеріалах справи наявний відзив.

Представник третьої особи в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомляв.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 року у справі №766/4925/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 лютого 2018 року скасовано, ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Херсонський науково- виробничий центр стандартизації та сертифікації» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено, визнано незаконним наказ від 10 травня 2016 року за №165 про звільнення з 10 травня 2016 року ОСОБА_2 , начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювальної техніки Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за п. 3 ст. 40 КЗпП України; зобов`язано Державне підприємство «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» скасувати запис у трудовій книжці ОСОБА_2 про причини звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювальної техніки Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»; стягнуто з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 травня 2016 року по 24 травня 2018 року в розмірі 165 302,52 грн.; стягнуто з Державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» на користь держави судовий збір у розмірі 1 653,02 грн.

Постановою Верховного Суду від 06.02.2020 року касаційну скаргу державного підприємства «Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року залишено без змін.

З копії меморіального ордеру №56538384 від 22.06.2018 року вбачається, що ДП «Херсонстарндартметрологія» перераховано 182032,77 грн. на підставі виконавчого листа №165 від 24.05.2018 р. ВП №56538384.

З долученого представником відповідача до відзиву на позов Аудиторського звіту за результатами державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01012015 по 01.04.2018 р. складеного Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області 23.08.2018 року вбачається, що, зокрема аудитом встановлено, що аудитом прийняття рішень керівництвом Підприємства встановлено, що відповідно до наказу ДП «Херсонстарндартметрологія» від 10.05.2016 року №165 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», підписаного в.о. генерального директора ОСОБА_1 , було звільнено начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювання техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_2 за п. 3 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_4 подано позов до суду до ДП «Херсонстарндартметрологія» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 (справа №766/4925/16-ц, провадження №2/766/3227/18) було відмовлено. В подальшому, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, а апеляційним судом Херсонської області винесено Постанову від 25.05.2018, відповідно до якої вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 скасувати, ухвалити нове рішення, яким наказ від 10.05.2016 року за №165 про звільнення з 10.05.2016 року ОСОБА_4 визнано незаконним. ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювання техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» та стягнуто з ДП «Херсонстарндартметрологія» на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.05.2016 по 24.05.2018 в розмірі 165302,52 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 1653,02 грн. Згідно платіжної вимоги від 22.06.2018 року №56538384, Комсомольським РВДВС м. Херсон стягнуто з ДП «Херсонстарндартметрологія» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 182032,787 грн згідно з виконавчим листом від 24.05.2018 №165, з урахуванням виконавчого зборру та витрат виконавчого провадження №565383834. Таким чином, внаслідок прийняття рішення в.о. генерального директора Оніщенком В.В. щодо звільнення начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювальної техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_2 , Підприємство понесло зайвих витрат на загальну суму 185,3 тис. грн. Станом на час завершення аудиту матеріали знаходяться в касаційному проваджені Верховного Суду України, за касаційною скаргою ДП «Херсонстарндартметрологія» від 24.05.2018. При цьому, ДП «Херсонстарндартметрологія» сплачено судовий збір в сумі 3306,04 грн.

За висновками вищевказаного аудиту, внаслідок прийняття рішення щодо незаконного звільнення начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювальної техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_2 , Підприємство понесло неефективних витрат на загальну суму 185,3 тис. грн.

22.10.2018 року генеральним директором Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" ОСОБА_6 на адресу Мінекономрозвитку надіслано лист, у якому направляв пояснення за результатами державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 року проведеним управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на ім`я генерального директора Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" ОСОБА_6 надіслано лист щодо термінового розгляду звернення ОСОБА_3 від 08.07.2019 р. стосовно деяких фактів діяльності адміністрації ДП «Херсонстарндартметрологія». З самого звернення ОСОБА_3 , зокрема, вбачається, що ним повідомлялось, що у зв`язку із незаконним звільненням ОСОБА_4 підприємство понесло неефективні витрати на суму 185,3 тис. грн, які були сплачені підприємством у 2018 році.

На вказане вище звернення листом від 25.07.2019 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було надіслано на адресу ОСОБА_3 пояснення генерального директора ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_6 .

13.07.2020 року Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області складено акт №15-21-05-13/02 ревізії окремих питань фінансового-господарської діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01.01.2015 по 30.04.2020, ревізію проведено у відповідності до питань програми ревізії з відома Генерального директора ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_6 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_7 . В ході ревізії також досліджені питання, порушені в зверненнях ОСОБА_8 від 23.08.2019 б/н, 04.05.2020 б/н, 25.05.2020 б/н та в зверненні Кудрявцева від 12.06.2020 №1-ВГН. Ревізією, зокрема встановлено, що відповідно до наказу ДП «Херсонстарндартметрологія» від 10.05.2016 року №165 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», підписаного в.о. генерального директора ОСОБА_1 , було звільнено начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювання техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» ОСОБА_2 за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Не погоджуючись із даним звільненням, ОСОБА_4 подано позов до суду до ДП «Херсонстарндартметрологія» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 (справа №766/4925/16-ц) було відмовлено. В подальшому, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, а апеляційним судом Херсонської області винесено Постанову від 25.05.2018, відповідно до якої вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.02.2018 скасувати, ухвалити нове рішення, яким наказ від 10.05.2016 року за №165 про звільнення з 10.05.2016 року ОСОБА_4 визнано незаконним. ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника відділу повірки та метрологічної атестації механічних та лінійно-кутових засобів вимірювання техніки ДП «Херсонстарндартметрологія» та стягнуто з ДП «Херсонстарндартметрологія» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.05.2016 по 24.05.2018 в розмірі 165302,52 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 1653,02 грн. При цьому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2020 року (справа №766/4925/16-ц) касаційну скаргу ДП «Херсонстарндартметрологія» залишено без задоволення, а постанову апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2018 року залишено без змін. Ревізією встановлено, що згідно платіжної вимоги від 22.06.2018 року №56538384, Комсомольським РВДВС м. Херсон стягнуто з ДП «Херсонстарндартметрологія» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 182032,787 грн згідно з виконавчим листом від 24.05.2018 №165, з урахуванням виконавчого зборру та витрат виконавчого провадження №565383834. Таким чином, враховуючи, що наказ в.о. генерального директора Оніщенка В.В. від 10.05.2016 №165 про звільнення ОСОБА_4 визнано незаконним, Підприємством понесено матеріальні витрати в сумі 182032,77 грн. на сплату згідно з виконавчим листом від 24.05.2018 №165.

05.02.2021 року за вих. №15/2-33вих-21 Херсонською обласною прокуратурою на адресу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надіслано лист, у якому, зокрема повідомлено про те, що за прокуратурою вивчено матеріали ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Херсонстарндартметрологія» за період з 01.01.2015 по 30.04.2020, проведеної управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області, та встановлено, зокрема, фінансові порушення, які призвели до збитків державному підприємству на загальну суму 417,23 тис. грн, внаслідок незаконного звільнення працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_9 . Пропонували вирішити питання про стягнення з винних осіб ДП «Херсонстарндартметрологія» коштів в сумі 417,23 тис. грн, завданих державному підприємству внаслідок незаконного звільнення працівників.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу (частина четверта статті 136 КЗпП України).

Працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу (пункт 8 частини першої статті 134 КЗпП України).

У статті 237 КЗпП України визначено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо роботодавець затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Про те, що відповідач як службова особа, який видав наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, неодноразово зазначалось Верховним Судом у постановах від 20 травня 2020 року у справі № 401/1387/17-ц (провадження № 61-37363св18), від 20 червня 2019 року у справі № 462/8925/14 (провадження № 61-13847св18), від 06 грудня 2018 року у справі № 474/658/16-ц (провадження № 61-18198св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 371/1165/16-ц (провадження № 61-20542св18), від 23 квітня 2018 року у справі № 335/7848/15-ц (провадження № 61-1209св18).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134, статті 237 КЗпП України матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини службової особи.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що позов про покриття шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, може бути пред`явлений як самою юридичною особою, так і вищестоящим в порядку підлеглості органом (пункт 81 постанови Верховного Суду від 17 липня 2024 року у справі № 439/362/22).

Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. У чинному законодавстві відсутні застереження щодо того, чи має ця особа продовжувати виконувати свої функції, чи вже має бути звільненою.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 158/2727/20, від 17 липня 2024 року у справі № 439/362/22 провадження № 61-16371св23.

Про це також йшлося у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що підставами для скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 , є, як встановлено постановою апеляційного суду Херсонської області від 24.05.2018 року було проведення звільнення, як крайній захід дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 було застосовано необґрунтовано, що в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України не потребують доказуванню.

Згідно з наданими позивачем доказами, на користь незаконно звільненого та поновленого судовим рішенням працівника на виконання судового рішення сплачений середній заробіток за час вимішеного прогулу у загальному розмірі 165302,52 грн, а з урахуванням витрат виконавчого провадження та судового збору в розмірі 182032,77 грн, що не спростовано відповідачем.

Тобто заявлені позивачем вимоги до відповідача є обґрунтованими. В той же час, відповідачем заявлено про пропущення позивачем строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 статті 233 КЗпП України для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Відповідно до частин 1, 6 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992року №14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» містяться роз`яснення, згідно яких право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

Судом встановлено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 23.08.2018 року з дати складення Аудиторського звіту за результатами державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01.01.2015 по 01.04.2018 р. складеного Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області, оскільки після вказаного Аудиторського звіту позивачем 09.10.2018 року за вих. №3243-09/44056-08 направлявся лист ДП «Херсонстарндартметрологія» про надання пояснень за вказаним звітом. Кошти підприємством були сплачені 22.06.2018 року.

Отже, перебіг строку звернення позивача до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника, розпочався з дня проведення підприємством належних виплат незаконно звільненому працівнику (22.06.2018 року, у рахуванням Аудиторського звіту 23.08.2018року), тому з цього часу обраховується перебіг встановленого частиною третьою статті 233КЗпП України строку звернення до суду.

З позовом до суду про відшкодування шкоди, завданої підприємству виплатою вказаної суми, позивач звернувся 18.05.2021 року (штемпель АТ «Укрпошта» на конверті), тобто з пропуском встановленого статтею 233 КЗпП України строку.

Суд не приймає до уваги посилання позивача у позові на те, що позивач дізнався про вказані порушення з акту ревізії 13.07.2020 р. та акту від 18.02.2021 р., оскільки позивачу достеменно було відомо про проведення Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області державного фінансового аудиту діяльності Державного підприємства "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" за період з 01.01.2015 по 01.04.2018 р., що слідує із листа лист ДП «Херсонстарндартметрологія» Мінекономрозвитку про надання пояснень за вказаним звітом.

Позивачем не надано належних доказів поважності причин пропуску строку, передбаченого частиною третьою статті 233 КЗпП України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складено 30 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 12, 76-81, 141, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Міністерства економіки України (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог Державне підприємство "Херсонський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Смольна, буд. 134-А) про стягнення коштів в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус