Єдиний унікальний номер 741/1724/23
Провадження № 2/741/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 04 листопада 2025 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання у порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок та одержання документів,

встановив:

8 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що розпорядженням Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 4 березня 2008 року № 52 «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП імені Фрунзе Носівської міської ради та передачу їх у власність громадян» ОСОБА_3 , як колишньому члену КСП імені Фрунзе та власнику сертифіката на земельну частку (пай), було передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначені земельні ділянки у зв`язку із відсутністю на них правовстановлюючих документів.

ОСОБА_2 просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право на завершення приватизації земельних ділянок із земель колишнього КСП імені Фрунзе № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на своє ім`я.

11 червня 2024 року суд постановив ухвалу, якою зупинив провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 19 листопада 2024 року суд поновив провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті.

30 червня 2025 року суд постановив ухвалу, якою залучив до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 .

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Яцун В.М. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 52 від 4 березня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) по кормових угіддях колишнього КСП імені Фрунзе Носівської міської ради та передачу їх у власність громадян» було передано ОСОБА_3 у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, які розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, за життя ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного законодавства України розпочала процес приватизації вказаних земельних ділянок, але не отримала правовстановлюючі документи на ці земельні ділянки та не зареєструвала за собою право власності на них.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя заповіту не складала, спадщину після її смерті прийняла дочка ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом. 5 вересня 2020 року у рамках спадкової справи № 3/2012 на ім`я ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, у зв`язку із відсутністю на них правовстановлюючих документів, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлій ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належне їй право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, у власність.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується матеріалами справи.

З копії спадкової справи № 60/2024 до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 , на ім`я якої 8 листопада 2024 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно.

Ураховуючи положення ч. 5 ст. 1268 ЦК України суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_4 , перейшло належне ОСОБА_3 право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, у власність.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належне ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації земельних ділянок із земель колишнього КСП імені Фрунзе № НОМЕР_1 площею 0,40 га (сіножаті), кадастровий номер :02:002:0302, та № НОМЕР_2 площею 0,48 га (пасовища), кадастровий номер :02:002:1277, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Носівської міської ради Чернігівської області, та одержання документів, що посвідчують право власності на ці земельні ділянки на її ( ОСОБА_1 ) ім`я.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв