Справа № 644/ 9369 /25
н/п 2-н/644/ 2592 /25
У Х В А Л А

іменем України

про відмову у видачі судового наказу

05 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова - Сітало А.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказуз вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Між нею та батьком дитини відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання доньки, у зв`язку з чим вона звертається із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Судом встановлено, що заяви про видачу судового наказу містить багато невідповідностей. Зокрема, в заяві зазначено, що фізична особа в інтересах якої подано заяву та боржник зареєстровані у буд. АДРЕСА_1 , а тому справа підсудна Ізюмському міськрайонному суду Харківської області.

Разом з тим, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, в заяві міститься багато описок, зокрема зазначено, що ОСОБА_4 не подано інших заяв про видачу судового наказу до того самого боржника, а також невірно вказано місяць народження доньки - ОСОБА_3 , а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До заяви про видачу судового наказу не додано жодних доказів зареєстрованого місця проживання/перебування малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із заявникомОСОБА_1 .

Надання доказів в обґрунтування вимог викладених в заяві про видачу судового наказу покладається саме на заявника.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

З викладених вище норм Сімейного кодексу України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Заявником до заяви про видачу судового наказу не додано жодних доказів того, що малолітня доньказареєстрована чи фактично проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Таким чином, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що дитинана утримання якої заявник просить стягнути аліменти проживає разом із заявником та знаходиться на її утриманні до заяви про видачу судового наказу не додано.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видач судового наказу, крім доказів передбачених п. п. 1-3 ч. 3 цієї статті, також додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, враховуючи положення ч. 3 ст. 181, ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що заявником до заяви про видачу судового наказу не додано доказів того, що в неї виникло право грошової вимоги до боржника щодо стягнення аліментів, оскільки заявником не доведено належним чином перебування малолітнього сина на її утриманні.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 136, 161, 163, 165, 260-261, 353, ЦПК України, ст. ст. 181, 183 Сімейного кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказуз вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А. К. Сітало