Справа № 463/1049/25
Провадження № 2/463/973/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверуха О.Б.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовомОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про зобовязання до вчинення дій -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, просить суд зобов`язати ЛКП "Господар" видати акт обстежання підвального приміщення; скласти кошторис і після оплати нею коштів від?єднати в туалеті трійник від стояка; винести на фасад будинку трубу, яка прокладена на горищі над її помешканням, по якій стікають стічні води з жолоба даху; відремонтувати частину фасаду, де відлетіли елементи штукатурки, недопускаючи подальшого руйнування об?єктів; забезпечити цілодобовий безперешкодний доступ населення до укриття під час сигналів і повідомлень про загрозу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка з 1977 року проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Обслуговує його Львівське комунальне підприємство "Господар". Місце знаходження м. Львів, вул Пасічна 49б. В 2023 році вона звернулась до ЛКП "Господар" з проханням видати акт обстежання підвального приміщення. У відповідях слово "обстеження" замінювали словом "захоплення" мотивуючи, що до захоплення підвального приміщення не мають жодного відношення. Зверталась до голови Личаківської адміністрації по телефону і в письмовій формі, одержувала аналогічну відповідь. Відбулись дві комісії. Одна з ЛКП "Господар", друга з Личаківської районної адміністрації. Результатів виїздних комісій не надано, Акта обстеження підвального приміщення не видано. В січні місяці 2023 року вона звернулась до ЛКП "Господар" виявити причину просочування води в туалеті. Необхідно було зробити доступ до труб стояка і виявилось, що необхідно від?єднати трійник від будинкового стояка. Після огляду одержала відмову, мотивуючи тим, що це не входить до переліку їх робіт.

Відповідачем було подано відзив поза межами строку визначеного в ухвалі про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про зобовязання до вчинення дій, а саме після ухвалення рішення, а отже суд його не бере до уваги.

У судове засідання з`явилась позивачка, ОСОБА_1 , інші учасники не з`явились, були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що відповіддю ЛКП «Господар» від 30.01.2023 р. № 23/вих вбачається щодо проведення обстеження на предмет сантехнічного втручання в Будинку АДРЕСА_2 : за результатами технічного огляду будинку в якому приймали участь заступник директора, начальник технічного відділу, слюсар сантехнік, покрівельник ЛКП «Господар», мешканці, встановлено, що каналізаційний стояк проходить у приміщенні туалету закладений облицювальною плитко, слідів витоків не спостерігається. Зливна каналізаційна труба від мийки з кухні підключена до загального стояка та проходить в підлозі квартири. Оскільки роботи по заміні під?єднань відносяться до внутрішньо-квартирної розводки, відтак, проводяться за кошти власників/співвласників. Водовідведення з покрівлі будинку здійснюється у загально-будинкову каналізацію згідно проекту забудови, через стриховий жолоб який влаштований із каналізаційних труб. При обстеженні підвальних приміщень витоків з водопроводу та каналізації не виявлено.

З відповіді ЛКП «Господар» будинок АДРЕСА_2 - відноситься до пам`ятки архітектури місцевого значення відповідно до Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об?єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам?яток України» охоронний 4474-ЛВ.

З відповіді ЛРА ЛМР від 03.01.2025 року № 33-вих-966 вбачається, що за інформацією ЛКП «Господар» вхід і вихід в укритті вказаного будинку відкритий. На даний час працівниками ЛКП прочищено водостічні труби. Щодо вирішення питання усунення витоку з туалету Вашої квартири та ремонту перила балкону загального користування, Вас буде повідомлено в термін до 17.01.2025.

З приводу вимог позивачки про зобов`язання ЛКП "Господар" видати акт обстежання підвального приміщення. Скласти кошторис і після оплати нею коштів від?єднати в туалеті трійник від стояка, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 ч.1 Закону України «про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.4 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, що не спростовується, відомостями, долученими Позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позовні вимоги в частині, зобов`язати ЛКП "Господар" видати акт обстежання підвального приміщення, а також вимога скласти кошторис і після оплати нею коштів від?єднати в туалеті трійник від стояка підлягає до задоволення.

З приводу вимог позивачки про винесення на фасад будинку трубу, яка прокладена на горищі над її - помешканням, по якій стікають стічні води з жолоба даху. Відремонтувати частину фасаду, де відлетіли елементи штукатурки, - недопускаючи подальшого руйнування об?єктів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Як вбачається з відповідей ЛКП «Господар» №50 на вул. Зеленій у м. Львові - відноситься до пам`ятки архітектури місцевого значення відповідно до Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об?єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам?яток України» охоронний 4474-ЛВ.

Оскільки будинок за адресою: АДРЕСА_2 , є пам`яткою архітектури місцевого значення, тому слід також керуватися положеннями Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно.

Закон України «Про охорону культурної спадщини» регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою збереження та використання об`єктів культурної спадщини.

У відповідності до вимог визначених у ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначений порядок утримання та використання пам?яток культурної спадщини.

Відповідно до цієї статті власник, користувач, зобов?язані утримувати цам?ятку в належному стані. своєчасно проводити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Крім того, відповідно до ст.26 «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам`яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Відповідно до ч.3 ст.47 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити памятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про винесення на фасад будинку трубу, яка прокладена на горищі над її - помешканням, по якій стікають стічні води з жолоба даху та в частині ремонту фасаду, де відлетіли елементи штукатурки, - недопускаючи подальшого руйнування об?єктів, до задоволення не підлягають з вищенаведених підстав.

З приводу вимоги позивачки щодо забезпечення цілодобовового безперешкодного доступ населення до укриття під час сигналів і повідомлень про загрозу.

Відповідно до частини першої ст. 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать, зокрема:

1) сховище - це герметична споруда, в якій створені умови для перебування людей та їх захисту протягом певного часу (не менше 48 годин) шляхом виключення або зменшення прогнозованого впливу небезпечних чинників, що можуть виникнути внаслідок надзвичайної ситуації, застосування зброї масового ураження та звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів;

2) протирадіаційне укриття - це негерметична споруда, в якій створені умови для перебування людей та їх захисту протягом певного часу (не менше 48 годин) шляхом зменшення прогнозованого впливу небезпечних чинників, які можуть виникнути внаслідок надзвичайної ситуації, та іонізуючого опромінення у разі радіаційної аварії і радіоактивного забруднення місцевості та непрямої дії звичайних засобів ураження під час воєнних (бойових) дій та/або терористичних актів.

Згідно із частиною третьою ст. 32 Кодексу цивільного захисту України укриттю підлягають:

1) у сховищах:

а) працівники найбільшої працюючої зміни суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту та розташованих у зонах можливих значних руйнувань населених пунктів;

б) працівники найбільшої працюючої зміни атомних електростанцій, інших ядерних установок, а також працівники суб`єктів господарювання, які забезпечують функціонування таких станцій (установок) та перебувають у зоні можливих значних руйнувань навколо них;

в) працівники найбільшої працюючої зміни суб`єктів господарювання, віднесених до категорії особливої важливості цивільного захисту та розташованих за межами зон можливих значних руйнувань населених пунктів;

г) пацієнти, працівники та відвідувачі закладів охорони здоров`я, які не підлягають евакуації в безпечне місце і перебувають у зонах можливих значних руйнувань населених пунктів;

ґ) працівники найбільшої працюючої зміни об`єктів критичної інфраструктури, віднесених до 1 та 2 категорії критичності, розташованих у зонах можливих значних руйнувань населених пунктів;

2) у протирадіаційних укриттях - населення, зокрема працівники підприємств, установ, організацій, об`єктів критичної інфраструктури, пацієнти, працівники та відвідувачі закладів охорони здоров`я, учасники освітнього процесу, крім тих, хто підлягає укриттю у сховищах;

Частинами 7-8 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що вимоги щодо утримання, облаштування та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, визначення критеріїв неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, оформлення документів, що підтверджують таку неможливість, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту. Фінансування заходів щодо проектування та будівництва об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту та пристосування інших об`єктів для укриття населення може здійснюватися за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів суб`єктів господарювання, інших юридичних осіб та інших не заборонених законодавством джерел. Утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів здійснюються їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел.

Частинами 13-18 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Приватизація (відчуження) споруд подвійного призначення державної та комунальної власності здійснюється за умови збереження їх функціонального призначення для укриття населення. Власник (балансоутримувач) споруди подвійного призначення зобов`язаний забезпечити збереження функціонального призначення такої споруди для укриття населення. У разі зміни власника новим власником має бути збережено функціональне призначення такої споруди для укриття населення.

Захисні споруди цивільного захисту в мирний час можуть передаватися в оренду для задоволення господарських, культурних та побутових потреб із збереженням цільового призначення таких споруд, крім тих, що перебувають у постійній готовності до використання за призначенням.

Контроль за станом готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та/або його територіальними органами (у разі їх утворення) спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, іншими органами державної влади, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування шляхом проведення комплексних, контрольних та позапланових обстежень.

Комплексні обстеження є плановими і проводяться один раз на рік згідно із затвердженим планом на відповідний календарний рік.

План комплексних обстежень затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та погоджується з відповідними центральними органами виконавчої влади, іншими органами державної влади, місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування (що залучаються до проведення обстежень) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.

Строк здійснення комплексного обстеження не може перевищувати п`яти робочих днів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та/або його територіальні органи (у разі їх утворення) письмово (особисто чи рекомендованим листом) та/або за допомогою електронного чи факсимільного зв`язку повідомляють власникам, користувачам, юридичним особам, на балансі яких перебувають об`єкти фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - балансоутримувачі), не пізніш як за п`ять днів до дня здійснення комплексного обстеження.

Для здійснення контролю за станом усунення недоліків, виявлених під час комплексних обстежень, через два місяці з дня їх завершення проводяться контрольні обстеження.

Строк здійснення контрольних обстежень не може перевищувати трьох робочих днів.

У разі приведення єдиної державної системи цивільного захисту, її складових у режим підвищеної готовності, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного та/або воєнного стану на підставі рішення Кабінету Міністрів України та/або рішень відповідних комісій з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій здійснюються позапланові обстеження стану готовності об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням.

Строк здійснення позапланового обстеження не може перевищувати трьох робочих днів.

За результатами здійснення комплексних, контрольних та позапланових обстежень об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту уповноважені особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та/або його територіальних органів (у разі їх утворення) складають та в останній день заходу вручають (надсилають) балансоутримувачам акт обстеження, форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.

Акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту - це обов`язкове до виконання балансоутримувачем письмове рішення, яке містить перелік порушень (якщо вони виявлені) та строк для їх усунення (який не повинен перевищувати двох місяців з дати їх виявлення).

Балансоутримувачі зобов`язані забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, та/або його територіальних органів (у разі їх утворення) для здійснення відповідних обстежень.

З метою перевірки працездатності окремих систем життєзабезпечення об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, їх загальної готовності до використання за призначенням балансоутримувачами щокварталу проводяться періодичні огляди із складанням акта довільної форми, що реєструється у спеціальному журналі. Періодичні огляди також проводяться після надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, що можуть негативно вплинути на технічний стан об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту.

До проведення періодичних оглядів можуть залучатися уповноважені особи територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (у разі їх утворення).

Центральні органи виконавчої влади, зокрема Національна поліція України, інші органи державної влади, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у діяльності щодо здійснення контролю за фондом захисних споруд цивільного захисту, його створенням, станом утримання, експлуатації та готовністю його об`єктів до використання за призначенням, зокрема забезпечувати участь своїх представників у відповідних обстеженнях, невідкладно надавати відповідну інформацію.

У разі приведення єдиної державної системи цивільного захисту, її складових у режим підвищеної готовності, виникнення надзвичайної ситуації, введення надзвичайного стану та в особливий період захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття незалежно від форми власності повинні приводитись у готовність до використання за призначенням у строк, що не перевищує 24 годин з моменту введення відповідного правового режиму, крім захисних споруд цивільного захисту, що перебувають у постійній готовності до використання за призначенням.

У такому разі використання захисних споруд цивільного захисту для господарських, культурних і побутових потреб, а також їх оренда з метою задоволення зазначених потреб припиняються впродовж 24 годин з моменту введення відповідного правового режиму.

Приведення захисної споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення, найпростішого укриття у готовність до прийому населення може передбачати необхідність звільнення такого об`єкта (його частини) від майна третіх осіб. Необхідність звільнення споруди подвійного призначення, найпростішого укриття (їх частини) від майна третіх осіб, а також межі площ, які звільняються, та порядок такого звільнення визначаються договором оренди цих споруд, оформленим відповідно до вимог законодавства.

У разі відмови орендаря захисної споруди цивільного захисту, найпростішого укриття звільнити об`єкт фонду захисних споруд цивільного захисту у зазначений строк чи неможливості встановити місцезнаходження орендаря доступ до такої споруди для приведення її у готовність до прийому населення здійснюється без отримання згоди її користувача (несанкціонований доступ) відповідно до положень статті 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

До об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, що приведені у готовність до використання за призначенням, повинен бути забезпечений цілодобовий та безперешкодний доступ відповідних груп населення.

У період дії воєнного стану військовими адміністраціями відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлюється порядок використання за призначенням об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, що визначає особливості використання об`єктів усіх форм власності для укриття населення.

Зазначений порядок повинен передбачати вимоги щодо приведення будівель, споруд чи їх окремих частин у готовність до використання за призначенням відповідно до встановлених законодавством вимог щодо утримання та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, а також забезпечення цілодобового безперешкодного доступу до них населення за відповідними сигналами цивільного захисту.

З урахуванням вимог цього порядку центральні органи виконавчої влади, інші органи державної влади, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання та інші юридичні особи встановлюють порядок використання населенням (працівниками) об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, що належать до сфери їх управління або перебувають у їх власності.

Відповідальність за порушення вимог щодо утримання у готовності до використання за призначенням та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту в мирний час та в особливий період несуть власники, користувачі об`єктів та юридичні особи, на балансі яких вони перебувають, відповідно до закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №138 затверджено Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку, який визначає механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку.

Відповідно до пункту 3 вказаного вище Порядку №138, балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Утримання захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально- технічного. інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням.

Згідно пункту 9 Порядку №138 утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Пунктом 10 Порядку №138 передбачено, що балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів, що передбачено положеннями ст. 32 Кодексу цивільного захисту України та пунктом 9 Порядку №138.

Аналогічні вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.07.2018 № 579.

До матеріалів справи не долучені докази, що відповідач є власником або балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту, а тому суд не може прийти до висновку про обов`язок відповідача з утримання вказаного майна та забезпечення функціонування об`єкту цивільного захисту.

Щодо питання судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові ВС у справі № 758/5118/21 від 18.05.20233 р. зазначив, забезпечуючи єдність судової практики, погодилася з апеляційним судом і зазначила, що згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві та більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь державного бюджету України понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

позовОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Господар» про зобовязання до вчинення дій задоволити частково.

Зобов`язати Львівське комунальне підприємство "Господар" видати акт обстеження підвального приміщення.

Зобов`язати скласти кошторис і після оплати ОСОБА_1 коштів від?єднати в туалеті трійник від стояка.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Господар» (місцезнаходження: 79038, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 49Б, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Нор Н.В.