н/п 2-о/490/256/2025 Справа № 490/6996/25
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Гуденко О.А., при секретарі Вознюк Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДПС у Миколаївській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період 23.11.2001 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2001 року заявниця з ОСОБА_3 почали зустрічатися,в листопаді 2001 року за згоди заявниці ОСОБА_2 перевіз до її помешкання за адресою: АДРЕСА_1 свої речі і вони стали жити однією сім`єю у зазначеній квартирі, вести спільне господарство та побут. Заявниця та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина майєе 25 років без укладення шлюбу з усіма правами та обов`язками, притаманними законному шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт, посвідчений 10.04.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейновою Н.С., зареєстровано в реєстрі за № 76 (Бланк НМР 959232).

Цим заповітом померлий ОСОБА_2 заповів належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

30 липня 2025 року Заявниця звернулась до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Наталі Сергіївни з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

30 липня 2025 року приватним нотаріусом Швейновою Н.С. було заведено спадкову справу за № 74400861, номер у нотаріуса: 32/2005, щодо спадщини померлого, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82031181 від 30.07.2025 року.

У зв`язку з наведеним, у Заявниці виникла необхідність встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23 листопада 2001 року і по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Ухвалою суду від 01.09.2025 року відкрито провадження у справіта призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року витребувано у Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Наталі Сергіївни ( адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, 54005, вул. Адмірала Макарова, 5) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 32/2005 , яка відкрита після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На виконання вимог ухвали суду 20.10.2025 року надійшла копія спадкової справи № 15/2025 до майна померлого ОСОБА_2 , яка заведена приватним нотаріусом Швейною Н.С.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є близькими родичами та колегами по роботі ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наведеного нижче.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у м. Миколаєві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 24.07.2025 року, виданим Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №956 від 24.07.2025 року.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжя без реєстрації шлюбу з листопада 2001 року до дня смерті ОСОБА_2 підтверджується інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою місця постійного проживання ОСОБА_1 , а а також медичною документацією, з якої вбачається що ОСОБА_2 проживав постійно із заявницею за адресою АДРЕСА_1

Місце проживання ОСОБА_2 з 01.08.2002 року до 20.02.2021 року було зареєстроване по АДРЕСА_3 , а з 20.02.2001 року по АДРЕСА_4 , фактично він проживав з 23.11.2001 року і до дня смерті у квартирі своєї цивільної дружини (Заявниці у справі) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про проживання від 04.08.2025 року, засвідченим начальником ЖЕК-1 ЖКП ММР «БРИЗ»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в усіх документах зазначав адресою свого проживання саме місце їх спільного проживання « АДРЕСА_1 ».

На підтвердження вказаного, ОСОБА_1 надано копії наступних документів: - Квитанція № 23 від 05.04.2017 року, згідно якої платником є « ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ». - Товарний чек № 2505/3 від 25.05.2018 р. ФОП ОСОБА_7 на придбання та монтаж вхідної двері, у я кому зазначено платника ОСОБА_2 , Обсерваторна, 10. - Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого про те, що хворий ОСОБА_2 , 1963 р., домашня адреса - АДРЕСА_1 , знаходився на стаціонарному лікування у нейрохірургічному відділенні БСМП з 04.07.2004 по 19.07.2004 року. - Результат дослідження на COVID-19 № 81798 від 09.12.2020, у якому зазначена інформація про пацієнта « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса - АДРЕСА_1 ». - Трудовий договір від 03.01.2005 між ОСОБА_2 та ООО «Глетчер», у п. 23 «Відомості про працівника» якого зазначено: «місце проживання: АДРЕСА_1 ». - Фото конверта особистого листа, направленого ОСОБА_2 від ДСК «Чорноморське Морське Пароплавство», адреса проживання на якому зазначена « АДРЕСА_5 ».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали намір укласти шлюб та подали заяву до Миколаївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Реєстрацію шлюбу було призначено на 27.09.2025 року, що підтверджується довідкою, виданою 30.07.2025 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану № 171/23.12-50

Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт, посвідчений 10.04.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейновою Н.С., зареєстровано в реєстрі за № 76 (Бланк НМР 959232). Цим заповітом померлий ОСОБА_2 заповів належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

30 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Наталі Сергіївни з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

30 липня 2025 року приватним нотаріусом Швейновою Н.С. було заведено спадкову справу за № 74400861, номер у нотаріуса: 32/2005, щодо спадщини померлого, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82031181 від 30.07.2025 року.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила, що з листопада 2001 року її мати ОСОБА_1 та вітчим, ОСОБА_2 , почали спільно проживати однією сім`єю. Вітчим фактично замінив їй батька, їх усі сприймали як сім`ю. Улітку 2025 року ОСОБА_2 помер на робочому місці, після чого родина організовувала поховання.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що знає ОСОБА_1 як колегу по роботі. За її словами, ОСОБА_9 завжди допомагав їм у робочих питаннях, спілкувався ввічливо та доброзичливо. ОСОБА_1 неодноразово розповідала про спільні свята з Л.В., зазначала, що вони разом вели господарство та проживали однією сім`єю.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що була свідком знайомства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після чого вони вирішили проживати разом та вели спільне господарство, мали спільні фінанси.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_2 не менш як двадцять років до дня відкриття спадщини, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

За такого, матеріалами справи та дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2001 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , а отже заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління ДПС у Миколаївській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , з листопада 2001 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Гуденко