Дата документу 04.11.2025 Справа № 335/3980/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3980/24 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н. І.
Провадження № 22-ц/807/1847/25 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кухаря С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2025 року у справі за заявою Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, заінтересовані особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою: заінтересована особа: Третя Запорізька державна нотаріальна контора.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Вознесенівський ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис № 238 від 18 березня 2023 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належна померлій на підставі Свідоцтва про право власності від 28 січня 1994 року №274, виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів на підставі розпорядження від 28 січня 1994 року №274р, яка до теперішнього часу не оформлена.

Актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей не виявлені.

Залишену після смерті померлої спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова справа у нотаріальній конторі не заводилась. Таким чином, майно померлої, має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність Запорізької міської ради. У зв`язку з викладеним, заявник звернувся до суду з цією заявою.

На підставі вищевикладеного Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради просила суд визнати спадщину, яка складається із квартири АДРЕСА_2 (житлова площа складає 17,4 м.кв., загальна площа 32,55 м.кв.), що належала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою спадщиною та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2025 року за заявою заявника залучено в якості заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2025 року заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину,яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру АДРЕСА_2 (житлова площа 17,4 м.кв., загальна площа 32,55 м.кв.) відумерлою спадщиною, та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради ().

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою, залишити без розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі №643/6125/16, від 27 липня 2023 року у справі №563/13/22, відповідно до яких, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам те, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Вирішення питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, адже між міською радою і ОСОБА_1 існує спір про право щодо квартири. В провадженні Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Запорізька міська рада зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, третя Запорізька державна нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився. На адресу апеляційного суду від Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи без її участі враховуючи відзив на апеляційну скаргу (т.2 а.с. 23-26).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки Запорізька міська рада, третя Запорізька державна нотаріальна контора,були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справу Запорізька міська рада реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи заяву Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції керувався тим, що заявник довів наявність умов, які потрібні для визнання спадщини відумерлою, що передбачені положеннями статті 1277 ЦК України. Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина не прийнята, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом на квартиру не видавалось, ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса не зверталась, спадщину не прийняла, з часу відкриття спадщини після її смерті минуло понад два роки, тому є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі її у власність Запорізької міської ради.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №238 (а.с.104).

Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 08 грудня 2023 року вих. № 6650/06.10-36, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлений актовий запис № 238 про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 18 березня 2023 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть отримав співробітник Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. Актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей відносно ОСОБА_4 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області, не виявлено (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 28 січня 1994 року № НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі розпорядження від 28 січня 1994 року №274р (а.с.8).

Відповідно до листа від 07 грудня 2023 року № 1653 ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» відмовило у наданні інформації щодо реєстрації права власності на вказану квартиру, зазначивши, що реєстраційні книги з 2014 року із записами про реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна були передані відповідним реєстраційним службам Запорізької міської ради. За результатами ознайомлення з книгами встановлено наявність записів про право власності гр. ОСОБА_3 на вказану квартиру, а саме: фотоматеріал реєстраційної книги реєстраційного запису № 35930 із записом про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: У графі власника зазначено - ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної роди народних депутатів від 28 січня 1994 року на підставі розпорядження від 28 січня 1994 року № 274р, за яким квартира АДРЕСА_3 згідно з законом про приватизацію, передано ОСОБА_5 . Інші запити щодо вказаної квартири в реєстраційній книзі відсутні (а.с.12,13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 23 листопада 2023 року №01-123/2642, Про надання копії документів щодо приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 , дана однокімнатна квартира була приватизована на підставі розпорядження виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів 28 січня 1994 року за №274 та оформлено свідоцтво про право власності на житло від 28 січня 1994 року № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 . На підтвердження чого Районна адміністрація міської ради надала копії документів, а саме: розпорядження виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів 28 січня 1994 року за №274, розрахунок безоплатно приватизованої площі квартир, заяву встановленого зразку на приватизацію зазначеної квартири, довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, та свідоцтво про право власності на житло від 28 січня 1994 року №274 (а.с.14-19).

29 липня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 1-242, згідно якого все її майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73045484 від 03 липня 2023 року (а.с.114,125,128).

Відповідно до листа державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28 травня 2024 року №667 ОСОБА_6 , згідно перевірок алфавітних книг обліку спадкових справ з 02 січня 2023 року по теперішній час спадкова справа в Третій запорізькій державній нотаріальній конторі після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.33).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2024 року за клопотанням представника заявника витребувано у Благовіщенській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області копію спадкової справи №70875252, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя була власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с.46).

На виконання зазначеної ухвали суду про витребування з нотаріальної контори спадкової справи, державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ковбачюк Н. 24 березня 2025 року №96/01-09 направила до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя копію спадкової справи №47/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.92).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №47/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , розпочатої 03 липня 2023 року, 03 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховської Т.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.93-116, 120-139).

Постановою Приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховської Т.С. від 06 травня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правоустановлювальних документів на майно, докази, що підтверджують факти родинних відносин, а також відсутні документи, що визначають місце відкриття спадщини( місце постійного проживання та реєстрації спадкодавця) (а.с.115-116).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2024 року № 371978664 щодо реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2 , відомості відсутні (а.с.11).

Сукупність інформації з ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», фотоматеріал з реєстраційної книги реєстраційного запису № 35930 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключає можливість переходів прав власності по зазначеній квартирі до інших осіб.

Згідно з листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 22 березня 2024 року № 01-24/04/0495 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 02 січня 2023 року та по теперішній час зареєстрована 1 (одна) (а.с.9).

Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради листом від 21 березня 2024 року № 0101-08/244 повідомлено, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 жовтня 2012 по 31 березня 2023 знаходилась на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району та отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі- житлова субсидія). Житлова субсидія ОСОБА_3 призначалась за зареєстрованим місцем проживання на одну зареєстровану особу (а.с.20).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області від 12 листопада 2020 року № 1358 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 з 12 жовтня 2017 року по теперішній час (а.с.108).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно із статтею 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про визнання права на спадкове майно, яке може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради зазначала, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка до теперішнього часу не оформлена.

Актових записів про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей не виявлені.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підтвердження порушених прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилався на виникнення на час розгляду зазначеної справи, спору про право щодо спадкового майна.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2025 року, провадження у справі про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом відкрито, справа призначена до розгляду. Позивачем у справі є ОСОБА_1 , відповідачем Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, третя особа: Державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Скадовськ Херсонської області. Повномасштабне вторгнення призвело до неможливості ОСОБА_2 своєчасно звернутись до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , крім того апелянт був змушений встановлювати в судовому поряду факт смерті ОСОБА_2 , що у свою чергу також призвело до тривалого неоформлення спадщини, оскільки факт смерті ОСОБА_2 встановлено рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2024 року.

Водночас, суд першої інстанції не взяв до уваги, що 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті рідної тітки ОСОБА_2 .. Приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. була заведена спадкова справа № 53/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 76582926 від 11 квітня 2024 року.

З урахуванням викладеного, між особами, які беруть участь у справі, виник спір щодо майнових прав на нерухоме майно.

У даній справі наявні перешкоди у визнанні спадщини відумерлою, оскільки ОСОБА_1 подано позов про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_3 та визнання права власності у порядку спадкування за законом, що вказує на існування спору щодо права на спадкове майно, і є правовою підставою для залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Такого висновку в аналогічній справі дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 21 червня 2021 року у справі № 643/4413/16-ц.

Оскільки Запорізькою міською територіальною громадою в особі Запорізької міської ради подано заяву в порядку окремого провадження, заінтересованою особою є Третя Запорізька державна нотаріальна контора, то відсутня можливість встановлення певних обставин справи щодо прийняття спадщини ОСОБА_1 та їх доказування.

Таким чином, заява Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення заяви Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою без розгляду за приведеними в апеляційній скарзі доводами ОСОБА_1 .

У частині шостій статті 294 ЦПК України встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Оскільки допущені судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною 1 статті 377 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення вимог заявника без розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, із Запорізької міської територіальній громади в особі Запорізької міської ради, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381-383, 390 ЦПК України, апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити..

Рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2025 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Заяву Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради, заінтересовані особи: Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Роз`яснити Запорізькій міській територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Стягнути з Запорізькій міській територіальній громаді в особі Запорізької міської ради, на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1816, 80 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 05 листопада 2025 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Кухар С.В.