справа № 758/5627/24 головуючий у суді І інстанції Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» поданою представницею - адвокаткою Кикіш Софією-Марією Русланівною на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» про зобов`язання вчиняти дії та відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року в проваження Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив:

зобов`язати відповідача виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з відновлення зовнішньої гідроізоляції стіни квартири АДРЕСА_1 , із обов`язковим переоблаштуванням водовідведення стічних вод з покриття стилобату та ремонту трубопроводів опалення у загальному коридорі 3-го поверху 4-ї секції будинку по АДРЕСА_1 ;

стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 266 232,24 грн та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 15 000,00 грн;

Вимоги позову обґрунтовані тим, що за договором купівлі-продажу, укладеним 03 серпня 2020 року з відповідачем, позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Після передачі квартири позивачу, він провів комплекс будівельно-ремонтних робіт для належної експлуатації квартири. Після виконання всіх робіт, 11 січня 2022 року відбулось перше залиття квартири.

Актом від 18 січня 2022 року встановлено, що причиною залиття став вихід з ладу радіатора опалення, який був встановлений відповідачем під час будівництва.

14 лютого 2022 відбулось друге залиття квартири та згідно з актом від 21 лютого 2022 року воно відбулось внаслідок розгерметизації (пориву) внутрішньо квартирних трубопроводів системи опалення, які розташовані під стяжкою підлоги квартири, які також були встановлені відповідачем під час будівництва.

У зв`язку з відмовою відповідача усунути виявлені недоліки, позивач за власні кошти виконав роботи по ремонту та усуненню наслідків залиття квартири.

Під час виконання ремонтних робіт було встановлено, що потрапляння вологи в квартиру відбулось не тільки через зазначені в актах про залиття причини, але мають і інші причини, а саме: під час усунення наслідків залиття почалося руйнування (розшарування) штукатурки на зовнішній стіні, відставання шпалер по периметру всієї квартири, а також розповсюдження грибку і неприємного запаху.

Після візуального огляду було виявлено, що волога постійно потрапляє в житлове приміщення внаслідок підтоплення зовнішньої стіни квартири та деформаційного шву між третьою та четвертою секцією будинку, що ймовірно є наслідком неякісної гідроізоляції зовнішньої стіни квартири, яка була проведена відповідачем під час будівництва.

З метою усунення вказаних недоліків позивач неодноразово усно та письмово звертався до відповідача з вимогою про проведення обстеження, з`ясування причин та проведення заходів для унеможливлення постійного потрапляння вологи в квартиру, але відповідач проігнорував звернення, відповіді не надав, роботи відповідні не провів.

Позивач звернувся до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» з метою проведення незалежної будівельної експертизи для з`ясування причин постійного потрапляння вологи та псування майна в квартирі та згідно проведеного дослідження експерта від 23 лютого 2024 року встановлено ймовірні причини пошкоджень та руйнувань зовнішньої стіни квартири, що привело до руйнування стін та виникнення грибка на них, залиття нижньої частини стін та підлоги.

Відповідно до висновку експерта причинами залиття та постійного потрапляння вологи в квартиру є:

потрапляння вологи через зовнішню стіну квартири зі сторони стилобату через гідроізоляцію стін після опадів чи відлиги, внаслідок конструктивних недоліків із улаштування водовідведення стічних вод із покриття стилобату та недостатньої гідроізоляції стін;

залиття внаслідок розгерметизації внутрішніх інженерних мереж, в тому числі і загальному коридорі 3-го поверху 4-ї секції з якого виконано вхід у квартиру та сусідні квартири 3-го поверху 4-ї секції, де спостерігаються ознаки залиття та проведення ремонтних робіт на трубопроводі;

залиття усіх приміщень квартири внаслідок пориву радіатора опалювання в січні 2022 року;

залиття усіх приміщень квартири внаслідок пориву внутрішньо-квартирного трубопроводу опалення в підлозі в лютому 2022 року.

Після встановлення причин потрапляння вологи в квартиру, позивач звернувся до ТОВ «Пілон інжиніринг», яка підготувала розрахунок вартості будівельно-ремонтних робіт для усунення причин та недоліків, які виникли під час будівництва квартири.

Згідно локального кошторису ТОВ «Пілон інжиніринг» орієнтовна вартість ремонтно-будівельних робіт становить:

- відновлювальний ремонт в квартирі систем/трубопроводів опалення та відновлювальний ремонт після залиття становить - 266 232,24 гривень;

- відновлювальний ремонт гідроізоляції зовнішньої стіни квартири зі сторони стилобату становить - 236 758,54 гривень;

- ремонт системи опалення в загальному коридорі на 3-му поверсі 4-ї секції становить - 69 832,24 гривень.

На підставі складеного кошторису, в квітні 2024 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про необхідність проведення комплексу будівельно-монтажних робіт з відновлення зовнішньої гідроізоляції стіни квартири із обов`язковим переоблаштуванням водовідведення стічних вод з покриття стилобату та ремонту трубопроводів опалення в загальному коридорі, а також заявив вимогу про відшкодування вартості відновлювальних будівельно-ремонтних робіт для усунення наслідків залиття квартири, які відбулися в січні-лютому 2022 року у розмірі 266 232,24 гривень. Станом на момент звернення до суду з позовом, позивач не отримав відповіді від відповідача.

Позивач вважає, що відповідачем порушено умови укладеного Договору купівлі-продажу №S4-A-8 від 03 серпня 2020 року та вимоги чинного законодавства - Закону України «Про захист прав споживачів» (п.21 ст.1, ч.1 ст.14), ст.ст.857, 884, 860, 859, 875 ЦК України. Зазначений договір, як зазначає позивач, повністю відповідає ознакам споживчого договору, оскільки його предметом є набуття у власність товару (квартири), що використовується позивачем для власних потреб. Тож Позивач є споживачем продукції, результатів будівельної діяльності Відповідача - об`єкту житлового будівництва, одиниці нерухомості, передачею якої забезпечувалось виконання зобов`язань згідно укладеного договору.

Також позивач зазначає в позові, що вимоги про відшкодування завданих споживачеві збитків з усуненням недоліків виконаної роботи підлягають задоволенню на підставі положень ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.23, ч.1 ст.1211 ЦК України.

27 вересня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначено у відзиві, наданий позивачем договір №12-03/24 на виконання ремонтно-відновлювальних робіт договірна ціна якого становить 266 232,24 грн та позовна заява не містять проектно-кошторисної документації (затвердженої). Таким чином, неможливо встановити якими відомостями/вихідними даними керується Підрядник в межах Договору 12-03/24 при визначенні договірної ціни. Зважаючи на дану обставину, у відповідача наявні всі підстави вважати про необґрунтованість позовної вимоги про стягнення грошових коштів у сумі 266 232,24 грн.

До позовної заяви надані акти про залиття, аварію, що трапились на системі опалення, гарячого водопостачання від 18 січня 2024 року та 21 лютого 2024 року відповідно та акт про наслідки залиття квартири АДРЕСА_1 . Зазначені акти не містять обсяг/ розрахунок завданої шкоди, містять лише рекомендації, вірогідні причини, та інформацію про те, що ведуться роботи по облаштуванню гідроізоляції у місці примикання стилобату до зовнішньої стіни квартири №104 . Станом на момент написання відзиву, роботи (додаткові) по облаштуванню гідроізоляції на стилобаті ведуться та орієнтовно будуть закінчені в жовтні поточного року, тобто до початку сезону дощів. За комплексним аналізом позовної заяви, відповідач не може погодитися з Висновком експерта та іншими доказами позовної заяви та вважає, що Висновок експерта не дає можливість встановити/з`ясувати усі обставини справи для всебічного розгляду справи.

10 жовтня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач зазначає, що аргументи відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів які б підтверджували причини пошкодження та вартість ремонту, спрямовані на затягування судового процесу. У відзиві (п.41) відповідач визнає свою провину в неякісній гідроізоляції стилобату, оскільки обіцяє завершити роботи по облаштуванню якісної гідроізоляції в жовтні 2024 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року позов задоволено. Зобов`язано ТОВ «Статус Буд-Прайм» виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з відновлення зовнішньої гідроізоляції стіни квартири АДРЕСА_1 , із обов`язковим переоблаштуванням водовідведення стічних вод з покриття стилобату та ремонту трубопроводів опалення у загальному коридорі 3-го поверху 4-ї секції будинку по АДРЕСА_1 . Стягнуто з ТОВ «Статус Буд-Прайм» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 266 232,24 грн та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 15 000,00 грн. Стягнуто з ТОВ «Статус Буд-Прайм» на користь держави судовий збір в сумі 3 873,52 грн..

Не погодившись із таким рішенням суду, представниця ТОВ «Статус Буд-Прайм» - адвокатка Кикіш Софія-Марія Русланівна 24 червня 2025 року через систему Електронний суд подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вказала на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт послалася на те, що судом першої інстанції не з`ясовано фактичні обставини справи щодо відсутності елементів цивільного правопорушення та факту понесення позивачем збитків; визнано встановленими недоведені обставини щодо розміру збитків; неправильно застосовано норми матеріального права щодо порядку відшкодування збитків та порушено норми процесуального права щодо доказування.

Вважає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції повністю проігноровано той факт, що в діях відповідача відсутні будь-які елементи цивільного правопорушення, які могли б слугувати підставою для стягнення збитків, а позивачем фактично не доведено ні протиправної поведінки відповідача, ні наявності та розміру понесених збитків, так само як і причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Позивачем в суд першої інстанції не надано жодних доказів самостійного виконання ним будь-який ремонтних робіт, доказів здійснення оплати за виконані роботи залученими третіми особами, якими могли б бути відповідні акти виконаних робіт, платіжні інструкції щодо оплати матеріалів, вартості робіт, тощо.

Суд першої інстанції не навів у мотивувальній частині оскаржуваного рішення причин, з яких не врахував висновок експерта №1-12/02 від 12 лютого 2025 року, не зазначив, які інші докази можуть його спростовувати, не надав йому жодної оцінки, порушивши вимоги щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Окрім цього, судом першої інстанції не враховано та не досліджено, що неврахування придбаних матеріалів і виконані роботи через передчасний вихід з ладу радіаторів і розгерметизацію трубопроводів опалення не було доведено позивачем жодними доказами, а тому правомірно не було враховано судовим експертом при визначенні розміру матеріальної шкоди.

Суд першої інстанції без будь-якого обґрунтування не врахував виконання відповідачем робіт з гідроізоляції та зобов`язав останнього фактично повторно виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з відновлення зовнішньої гідроізоляції стіни квартири АДРЕСА_1 , що свідчить про неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Прийняття рішення про зобов`язання відповідача вчинити дії, які вже фактично здійснені може мати наслідком надмірний фінансовий тягар для відповідача, адже наказ про примусове виконання рішення суду стане підставою для відкриття виконавчого провадження, стягнення з Відповідача витрат виконавчого провадження та завдасть шкоду діловій репутації ТОВ «Статус Буд-Прайм».

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» поданою представницею - адвокаткою Кикіш Софією-Марією Русланівною на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування збитків, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

04 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти доводів апелянта, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Вказав, що роботи з облаштування гідроізоляції наразі не завершені, роботи з переобладнання забудовником системи водовідведення навіть не розпочинались. Також відповідач не надав доказів на підтвердження заміни аварійних трубопроводів опалення і водопостачання у загальному коридорі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 серпня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представниця ТОВ «Статус Буд-Прайм» - адвокатка Кикіш Софія-Марія Русланівна доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03 серпня 2020 року між ТОВ «Статус Буд-Прайм» (далі - Компанія) та ОСОБА_1 (далі - Покупець) був укладений Договір №S4-A-8 купівлі-продажу майнових прав за умовами якого Компанія зобов`язується передати у власність Покупця майнові права на квартиру АДРЕСА_6 .

Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами.

Згідно з умовами п.1.9 вказаного Договору, Компанія зобов`язувалась виконати, зокрема роботи по влаштуванню сучасних радіаторів, розводку системи опалення з полімерних труб в квартирі та з облицюванням підлоги в місцях загального користування керамічною плиткою.

Згідно з п.3.2.4 Договору, Компанія зобов`язувалась передати майнові права Покупцю після введення в експлуатацію об`єкту будівництва.

Як визначено п.4.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Крім того, сторони домовились і зазначили в п.8.11 Договору, що цей Договір укладений на виконання статті 656 ЦК України. Сторони погодились, що цей Договір не передбачає здійснення інвестиційної діяльності, а є цивільно-правовим договором купівлі-продажу між споживачем (Покупцем) та Продавцем.

22 листопада 2021 року сторони підписали додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу майнових прав №S4-A-8 від 03 серпня 2020 року за яким сторони виклали п.1.4 Договору в новій редакції та вказали, що квартира, майнові права на яку придбає Покупець, має наступні характеристики: квартира №104, 2 кімнати, загальною площею 74,6 кв.м., поверх 3, секція 4 . Інші пункти договору не змінено.

За актом прийому-передачі від 22 листопада 2021 року вказану квартиру було передано позивачу та 02 грудня 2021 року в Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право власності позивача на квартиру.

Як зазначив позивач, після передачі йому квартири, він здійснив ремонтні роботи для можливості використовувати приміщення за призначенням.

Представник відповідача не заперечував вказані обставини.

В ніч з 10 на 11 січня 2022 року відбулося залиття квартири, яка належить позивачу на праві власності, внаслідок передчасного виходу з ладу (пориву) батареї системи централізованого опалення в квартирі. Затоплення відбулось всіх кімнат та становило 6 см від підлоги, тому на висоті 6-7 см. меблі з ДВП, а також міжкімнатні двері і наличники зазнали пошкоджень.

Вказане підтверджується актом про залиття від 18 січня 2022 року, складеного за участі представника ТОВ «Статус Буд-Прайм».

Позивач під час слухання справи пояснив, що після передачі йому квартири, радіатори опалення, встановлені відповідачем під час будівництва, не замінювались.

Представник відповідача не надав доказів на спростування зазначеного.

Наступне залиття квартири позивача відбулось 14 лютого 2022 року внаслідок розгерметизації трубопроводів - передчасний вихід з ладу (порив) поліхлорвінілових трубопроводів системи централізованого опалення в квартирі.

Вказане підтверджується актом про залиття від 21 лютого 2022 року, складеного за участі представника ТОВ «Статус Буд-Прайм».

В подальшому, 02 лютого 2024 року була обстежена квартира позивача комісією у складі директора управляючої компанії ТОВ «Центр обслуговування абонентів» Калашнюка О.С., головного інженера Логвина А.В., менеджера житлового будинку Шишкіна Д.В. та складено акт про залиття квартири позивача в якому зафіксовано, що усі стіни квартири №104 по периметру на висоті до 30 см від рівня підлоги, мають ознаки потрапляння вологи, а саме: наявне відшарування шпалер та штукатурки, поширення грибка. Також в акті зазначено, що наявне відшарування штукатурки та поширення грибка на усіх стінах квартирного коридору та вхідної групи 4 секції, що веде на дитячий майданчик, по периметру на висоті до 60 см від рівня підлоги.

Вірогідними причинами залиття, згідно з актом, є затікання вологи від зовнішньої стіни будинку, що примикає до стилобату, внаслідок відсутньої чи пошкодженої гідроізоляції; затікання вологи від внутрішніх стін на третьому поверсі 4 секції. Зі слів власника квартири №104 ОСОБА_1 , раніше мав місце неналежний монтаж (пайка) згонів квартирних систем опалення в зоні відповідальності власників квартири №№97 , 98 , 99 , 100 , 101 , 102 , 103 , 104 , що призводило до розгерметизації системи та залиття.

В акті зазначені рекомендації власнику квартири №104 : звернутися до забудовника ТОВ «Статус Буд-Прайм» з метою усунення причин залиття та звернутися до власників квартир №№97 , 98 , 99 , 100 , 101 , 102 , 103 , 104 з метою перевірки внутрішньоквартирних систем холодного водопостачання та опалення для виявлення та усунення причин затікання вологи.

Крім того, в акті зазначено, що станом на 02 лютого 2024 року представниками забудовника Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» демонтовано облицювання зовнішньої стіни квартири №104 у місці примикання стилобату на висоті до 60 см та ведуться роботи по облаштуванню гідроізоляції.

Згідно з висновком експерта №1078/02/24 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи складеного 23 лютого 2024 року судовим експертом Комашко Р.В., на замовлення позивача, наслідки замокання та утворення плісняви в квартирі №104 спостерігаються лише в нижній частині стін, а це значить, що волога на стіни потрапляє з низу із площини підлоги чи конструкцій, які розташовані нижче підлоги. Сліди замокання мають різне забарвлення від світлого, який характерний для холодної води та темнішого із домішками іржі, що є ознакою залиття гарячою водою.

В квартирі №104 зафіксовано залиття усіх приміщень від прориву радіатора опалювання, яке зі слів власника сталося в приміщенні 6 площею 19,1 кв.м. у січні 2022 року та повторно від прориву труб опалення в лютому 2022 року, що підтверджуються в Актах про залиття від 18 січня 2022 року та 21 лютого 2022 року. Обидва залиття відбувалися шляхом потрапляння великої кількості води на підлогу та низ стіни замочуючи їх. А це значить, що причиною руйнування та утворення плям на нижній частині стін також є вказані залиття.

Наслідки замокання спостерігаються по всьому периметру квартири №104 , а також на перекритті та конструкціях під стелею в приміщенні офісу нижче вказаної квартири на 2-му поверсі, а саме: наявність мокрих плям та патьоків, які розміщені в різних частинах офісу. Але найбільші показники вологості спостерігаються в різних частинах квартири, а саме: на зовнішній стіні, що межує із стилобатом та в приміщенні, що межує із загальнобудинковим коридором. А це значить що найбільш імовірно потрапляння вологи в квартиру № 104 здійснюється із різних джерел.

В приміщенні офісу на 2-му поверсі під квартирою №104 , на перекритті та конструкціях під стелею, виявлено плями різного забарвлення: світлі із залишками вапна та темніші із забарвленням іржі, що свідчить про різні причини виникнення залиття, які ймовірно виникли в різні періоди, а також плями із більш темнішим кольором, який є ознакою потрапляння вологи і на даний час. Світлі плями є ознакою потрапляння холодної води, а плями із домішками іржі є ознакою залиття від гарячої води. Зі слів власника приміщень, зволоження стін прогресує після опадів та відлиги. А це значить, що найбільш вірогідно залиття холодною водою періодично відбувається внаслідок потрапляння дощової води, через недоліки в улаштуванні водовідведення дощових стоків зі стилобату та недостатньої гідроізоляції стін.

Ознаки залиття у вигляді плям на нижній частині стін також спостерігаються у загальному коридорі в який виконано вихід з квартири №104 та сусідніх квартир 3-го поверху даної секції, а характер замокання стін є більш вираженим чим в приміщенні квартири. Крім того, в коридорі наявні ознаки недавно проведених ремонтних робіт на трубопроводі із поліпропіленових труб в підлозі. Згідно інформації замовника, під підлогою коридору розведено систему трубопроводів різних інженерних систем та кабелі електропостачання, які сполучають усі квартири даного поверху. А це значить, що потрапляння води в квартиру №104 також можливе по пустотам і щілинами, вздовж трубопроводів та кабелів в стяжці підлоги, внаслідок розгерметизації.

Ознаки залиття також спостерігаються в тамбурі, що виходить на стилобат, яке має інше походження від залиття коридору та має ознаки циклічності у вигляді намокання та висихання, що характерне для опадів.

На даху тамбура спостерігається значне накопичення води, а в місці найбільшого намокання стін в середині тамбуру, під вентильованим фасадом ззовні, спостерігаються патьоки води, що є ознакою стікання води зверху, тобто з даху. А це значить, що під час дощу вода може накопичуватися до певного рівня та далі по щілинам, або через край парапету даху потрапляти на стіни зволожуючи їх. Потрапляння води з даху може відбуватися також і на низ сусідньої стіни, яка є зовнішньою стіною квартири №104 .

В траншеї, яку влаштовано для ревізії та ремонту гідроізоляції стіни будинку, яка в тому числі є зовнішньою стіною квартири №104 , спостерігається систематичне накопичення води, яка виходить зі сторони пирога покриття стилобату. Також спостерігається вихід вологи із міжплиточних швів ФЕМ. А це значить, що вода накопичується в шарі пирога стилобату та зволожує сусідні конструкції після дощу чи відлиги, що є наслідком конструктивних недоліків із улаштуванням водовідведення стічних вод із покриття стилобату.

На підставі дослідження експерт зробив наступні висновки: найбільш імовірні причини пошкоджень та руйнувань зовнішньої стіни квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в ЖК «Поділ Плаза&Резиденс», у вигляді руйнування стін та виникнення грибка на них, це залиття нижньої частини стін та підлоги, що виникали із різних джерел, періодично виникають надалі та діляться на наступні: залиття які виникають надалі та періодично зволожують конструкції, а саме: потрапляння вологи зі сторони стилобату через гідроізоляцію стін після опадів чи відлиги, внаслідок конструктивних недоліків із улаштуванням водовідведення стічних вод із покриття стилобату та недостатньої гідроізоляції стін; залиття від розгерметизації інженерних мереж, в тому числі і у загальному коридорі з якого виконано вхід у квартиру №104 та сусідні квартири 3-го поверху 4-ї секції, де спостерігаються ознаки залиття та проведення ремонтних робіт на трубопроводі. Залиття які відбувалися раніше, а саме: залиття усіх приміщень квартири №104 від прориву радіатора опалювання в приміщенні 6 площею 19,1 кв.м., в січні 2022 року та повторно від прориву внутрішньоквартирного трубопроводу опалення в лютому 2022 року.

За проведення експертизи позивач сплатив 15 000,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 01 лютого 2024 року.

Крім того, на виконання ухвали суду від 21 жовтня 2024 року судовий експерт Лісниченко С.В. надав Висновок експерта №1-12/02 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи складений 12 лютого 2025 року згідно з яким, за даними візуально-інструментального обстеження найбільш ймовірною причиною залиття приміщень (в тому числі потрапляння вологи в конструкції стін та підлоги) квартири АДРЕСА_1 є відсутність чи пошкодження гідроізоляційного шару зовнішньої поверхні стіни нижче відмітки покриття стилобату та/або розгерметизація водонесучих інженерних систем.

Встановити за даними візуально-інструментального обстеження конкретну причину залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 не вбачається можливим, оскільки:

- доступ до квартир №97 , 99 , 100 , 101 , 102 , прихованих водонесучих систем коридору загального користування на 3 поверсі, прихованих водонесучих систем в квартирах № 98 , 103 , 104 та гідроізоляції зовнішньої стіни (нижче відмітки покриття стилобату) будинку за адресою: АДРЕСА_1 не забезпечено;

- на час проведення обстеження доступні для візуального огляду інженерні системи в коридорі загального користування на 3 поверсі, в квартирах №98 , 103 , 104 за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться в доброму стані, протікання рідини відсутнє.

В судовому засіданні експерт С.Лісніченко пояснив, що не було встановлено інших джерел затікання води, крім зазначених у висновку.

Згідно з кошторисом, складеним ТОВ «Пілон Інжинірінг», вартість ремонтних робіт, які необхідно провести для усунення пошкодження заподіяних внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_1 станом на 12 березня 2024 року становить 266 232,24 грн.

Водночас згідно з Висновком експерта №1-12/02 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, який складений 12 лютого 2025 року С.Лісніченко , вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири АДРЕСА_1 , для усунення пошкоджень внаслідок залиття (в тому числі потрапляння вологи в конструкції), згідно даних візуально-інструментального обстеження та наданих матеріалів, станом на час проведення дослідження, становить 153754,80 гривень

Позивач не погодився із визначеним судовим експертом Лісниченко С.В. розміром завданої матеріальної шкоди, так як судовий експерт не врахував придбані матеріали і виконані роботи через передчасний вихід з ладу радіаторів і розгерметизацію трубопроводів опалення забудовника, які стали причиною подвійного залиття квартири №104 у січні 2022 року та лютому 2022 року.

Зазначене позивачем експерт підтвердив в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог, що залиття квартири позивача, сталося з вини відповідача, а тому він, відповідно до ст.1166 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу заподіяні цим збитки в повному обсязі, що становить 266 232,24 грн. та визначено кошторисом, складеним ТОВ «Пілон Інжинірінг», а також 15 000,00 грн. за складання Висновку експерта від 23 лютого 2024 року. Суд також дійшов висновку про наявність законом передбачених підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виконати комплекс будівельно-монтажних робіт з відновлення зовнішньої гідроізоляції стіни квартири АДРЕСА_1 , із обов`язковим переоблаштуванням водовідведення стічних вод з покриттям стилобату та ремонту трубопроводів опалення у загальному коридорі 3-го поверху 4-ї секції будинку по АДРЕСА_1 , оскільки неякісне виконання таких робіт мало наслідком залиття квартири позивача.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, погоджується в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Частиною другої статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Зобов`язання щодо відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала на підставі частини першої статті 1166 ЦК України. Для покладення на особу-правопорушника відповідальності за заподіяну майнову шкоду необхідна наявність складу цивільного правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина особи, яка завдала шкоду.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину. Подібний висновок містить постанова Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20.

Факт залиття квартири АДРЕСА_1 у січні та лютому 2022 року відповідачем в ході розгляду справи підтверджено Актами про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 18 січня 2022 року та від 21 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт (додатком 4 до Правил встановлено форму акта).

Акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; у присутності зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Акти складено у присутності позивача, представника відповідача ТОВ «Статус Буд-Прайм» та свідків, а отже відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень апелянт не надав. З огляду на викладене, Акти є належними і допустимими доказами у цій справі та підтверджують вину відповідача у залитті належної позивачу квартири.

Не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність розміру завданої шкоди твердження апелянта про неналежність як доказу Договору на виконання ремонтно-відновлювальних робіт від 12 березня 2024 року.

Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують, і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом першої інстанції судовий експерт Лісниченко С.В. погодився з твердженнями позивача, що під час складання висновку №1-12/02 від 12 лютого 2025 року він не врахував придбані матеріали і виконані роботи через передчасний вихід з ладу радіаторів і розгерметизацію трубопроводів опалення забудовника, які стали причиною подвійного залиття квартири №104 у січні 2022 року та лютому 2022 року.

За умовами Договору №12-03/24 на виконання ремонтно-будівельних робіт від 12 березня 2024 року ТОВ «Пілон Інжиніринг» взяло на себе обов`язок на підставі проектно-кошторисної документації своєчасно та належно виконати комплекс робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, ЖК «Поділ Плаза Резіденс». Вартість усіх послуг становить 266 232,24 грн.

Враховуючи, що фактичні витрати позивача на відновлення пошкодженого залиттям квартири майна є більшими ніж визначив експерт у висновку №1-12/02 від 12 лютого 2025 року, місцевий суд правмірно врахував при ухваленні оскаржуваного рішення та керувався кошторисом, який є додатком до Договору №12-03/24 на виконання ремонтно-будівельних робіт від 12 березня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту порушених прав є припинення дії, яка порушує право.

Місцевий суд, виходячи з предмета і підстав позову у даній справі, підставно вважав, що такий спосіб захисту прав ОСОБА_1 у зв`язку з неодноразовим залиттям квартири позивача, що спричиняє необхідність несення витрат на відновлення пошкоджень, з вини ТОВ «Статус Буд-Прайм», яке при укладенні з позивачем договору купівлі-продажу майнових прав від 03 серпня 2020 року взяло на себе обов`язок виконати, зокрема роботи по влаштуванню сучасних радіаторів, розводку системи опалення з полімерних труб в квартирі та з облицюванням підлоги в місцях загального користування керамічною плиткою, відповідає порушеному праву ОСОБА_1 .

Враховуючи, що на час апеляційного розгляду відповідач свій обов`язок щодо роботи з облаштування гідроізоляції, з переобладнання забудовником системи водовідведення не виконав у повному обсязі і доказів зворотнього суду не надав, доводи апеляційної скарги в цій частині теж не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, а зводяться до тлумачення норм права на розсуд апелянта.

Ухвалюючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи справу, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому рішення суду відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Буд-Прайм» подану представницею - адвокаткою Кикіш Софією- Марією Русланівною - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова