г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4520/25
Номер провадження 2/213/1937/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/4520/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2017 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0325/980/021561873/1, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит зі сплатою процентів за його користування. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27 519,87 грн.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу 24/03/23, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором №0325/980/021561873/1.

Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також судові витрати.

Процесуальні дії у справі.

25 серпня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

29 серпня 2025 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

01 вересня 2025 року позовна заява залишена без руху.

11 вересня 2025 року усунуто недоліки.

11 вересня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0325/980/021561873/1, згідно з якою відповідач виявив бажання оформити поточний картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб. У заяві-анкеті містить запис про обслуговування кредитної лінії, за користування якої банк нараховує проценти, як розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 36% річних, протягом пільгового періоду 0,01% річних. Всі інші умови кредитування визначені в інформаційному листку.

Заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку/тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку.

19 грудня 2017 року відповідач отримав пластикову картку, емітовану на його ім`я.

24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕН» укладено договір факторингу №24/03/23, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/021561873/1 від 26 грудня 2017 року на загальну суму 27 519,87 грн, з яких: тіло кредиту 24 925,15 грн, проценти за користування кредитом 2 594,72 грн.

Згідно з розрахунком АТ «ОТП БАНК» станом на 24 березня 2023 року заборгованість за кредитним договором становить 27 519,87 грн, складові заборгованості та їхній розмір встановити неможливо.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Так згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Висновок суду.

Судом встановлено, що позивачем не підтверджений факт укладення відповідачем з первісним кредитором кредитного договору №0325/980/021561873/1 від 26 грудня 2017 року, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі договору факторингу.

Позивач, посилаючись на те, що набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №0325/980/021561873/1 від 26 грудня 2017 року, просить стягнути з нього заборгованість за цим кредитним договором, проте доказів укладення такого договору та самого кредитного договору від 26 грудня 2017 року позивачем не надано.

Заява-анкета про надання банківських послуг підписана відповідачем 11 грудня 2017 року, картка на ім`я відповідача емітована 19 грудня 2017 року, доказів на підтвердження дати встановлення кредитного ліміту позивачем не надано.

Матеріали справи не містять інформацію про узгоджений сторонами договору термін, з якого договір вважається укладеним.

Згідно з додатком до договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача за договором від 26 грудня 2017 року. Таким чином, позивачем не підтверджено набуття права вимоги саме за договором, який долучено до позову.

Крім того, позивачем не доведено умови кредитування, погоджені сторонами договору №0325/980/021561873/1. Так, заява-анкета не містить інформацію про розмір встановленого кредитного ліміту, строку кредитування, тривалість пільгового періоду для нарахування процентів. До позову не додано документи, які є невід`ємною частиною укладеного між відповідачем та банком договору, зокрема інформаційний листок, який за умовами заяви-анкети містить інші умови кредитування.

Паспорт споживчого кредиту, який за своєю суттю не є частиною кредитного договору, а надається споживачу до укладення такого договору, також не містить інформацію про встановлений кредитний ліміт. У паспорті зазначено строк кредитування 36 місяців (з правом пролонгації), проте договір такої умови не містить.

Надана позивачем розписка підтверджує виконання банком обов`язку з оформлення пластикової картки, а не надання кредиту.

Крім того, суд ставить під сумнів як доказ розрахунок первісного кредитора, який не містить складових заборгованості та не розкриває механізм нарахування заборгованості у розмірі 27 519,87 грн.

Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Таким чином, позивачем не підтверджено набуття права вимоги до відповідача за договором, копію якого долучено до позову, не надано повну інформацію про умови кредитування, підтверджену належними доказами, не доведено розмір заборгованості.

Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого ст.12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», , юридична адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд.9

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 10 листопада 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Попов.