Справа № 352/1257/25
Провадження № 2/353/417/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Луковкіної У.Ю.

секретаря судового засідання Мороз М.І.

представника позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвоката Сечко С.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васютина Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

30.05.2025 ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось в Тисменицький районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13598,22 грн. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 30.11.2023 року по просп. Л.Курбаса, 19А в м Києві відбулось ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 21.12.2023 року постановою Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 26.12.2023 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 45102,75 грн. потерпілому для відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 . В свою чергу власник автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке 21.02.2024 року здійснило виплату страхового відшкодування лише в розмірі 31504,53 грн. Отже позивач просить стягнути з відповідача різницю несплаченого страхового відшкодування в сумі 13598,22 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

02.06.2025 року ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В. цивільну справу за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування вирішено передати на розгляд за підсудністю до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

03.07.2025 року до Тлумацького районного суду Івано-Франкіської області надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, яка на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цього ж дня передана для розгляду судді Тлумацького районного суду Івано-Франкіської області Луковкіній У.Ю.

07.07.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

09.07.2025 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 09.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

30.07.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васютин Я.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач заперечує проти позову та вважає, що належним відповідачем у даних правовідносинах є ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , в т.ч. на момент ДТП 30.11.2023 року. При цьому покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхуванн і сплачує страхові внески, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобовязання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обовязку страхувальника, який завдав шкоди. Крім цього звернув увагу на те, що матеріали позовної заяви не містять фотографій, на яких зафіксовані видимі пошкодження транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що мало місце 30.11.2023 року. Також з інформації, яка міститься у відкритих джерелах, вбачається, що автомобіль марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний 24.12.2020 року на майданчиках аукціонів США з явними пошкодженнями. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що після доставки з США вказаного автомобіля він був відремонтований на момент ДТП. Щодо виплаченої суми ПрАТ «Страхова група «ТАС» позивачу в розмірі 35102,0 грн., порядку та методики її визначення, представником відповідача було направлено запит до ПрАТ «Страхова група «ТАС», однак інформації станом на день подання відзиву не надходило. Судові витрати просив покласти на позивача.

12.08.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було частково задоволено клопотання представника позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та забезпечено йому можливість взяти участь в судовому засіданні, призначеному на 21.08.2025 року, в режимі відеоконференції.

21.08.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васютина Я.В. про витребування доказів та зобов`язано ПрАТ «Страхова група «ТАС» надати суду всі матеріали страхової справи з приводу ДТП, яка мала місце 30.11.2023 року по просп. Л.Курбаса, 19А, м. Київ, за участі транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 (поліс № АТ 3954360), та транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , майнові інтереси власника якого були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 156516Га3ка від 12.05.2023 року, в тому числі акт огляду транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , звіт про оцінку матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , фотографії, якими зафіксовано пошкодження транспортного засобу марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , розрахунок страхового відшкодування власнику транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 .

12.09.2025 року ПрАТ «Страхова група «ТАС», на виконання ухвали суду, направило на адресу суду копії матеріалів страхової справи на CD диску. Також ПрАТ «Страхова група «ТАС» зазначило, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , становив 45102,75 грн. При виплаті суми страхового відшкодування було застосовано коефіцієнт зносу замінених складових, згідно п. 7.39 б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме 0,4659, та перераховано ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в розмірі 31504,53 грн.

18.09.2025 року ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було задоволено клопотання представника позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та забезпечено йому можливість взяти участь у всіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції.

22.10.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васютин Я.В. подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких просив в задоволенні позову відмовити. Відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що у нього відсутній обов`язок перед позивачем відшкодовувати виплачене страхове відшкодування. Згідно поліса № АТ 3954360 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ліміт відповідальності відповідача за завдану майнову шкоду потерпілому на момент ДТП становив 160000,0 грн., а за шкоду завдану життю і здоров`ю потерпілому становив 320000,0 грн. Франшиза становила 0 грн. Відповідач належним чином повідомив представника ПрАТ «Страхова група «ТАС» у строки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону у разі настання стархового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Відповідно до позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного суду від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Вважає, що відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

В судовому засіданні представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвокат Сечко С.В. позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Васютин Я.В. в судовому засіаднні підтримав заперечення викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що 12.05.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (позивач) та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 156516Га3ка та Додаткову угоду № 1 строком з 15.05.2023 року по 14.05.2024 року. Згідно з умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик виплачує страхувальнику страхове відшкодування у випадку заподіяння шкоди транспортному засобу марки «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок викрадення, ДТП, інших подій (а.с. 12-30).

30.11.2023 року приблизно о 07 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , по просп. Л.Курбаса, 19-А, в м. Києві, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно та змусив своїми діями різко гальмувати для уникнення зіткнення транспортного засобу марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «BMW» та по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в суміжній смузі праворуч в попутному напрямку. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР.

Вищенаведені обставини встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21.12.2023 року, яка набрала законної сили 02.01.2024 року, та якою встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 3 ст. 102 Закону України «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта).

30.11.2023 року ОСОБА_2 (потерпілий) звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (позивач) з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 33-36). Відповідно до копії акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості), копії ремонтної калькуляції, копії рахунку-фактури № ФО-С-232084 від 15.12.2023 року (ФОП ОСОБА_3 ), копії страхового акту № ARX3969629 від 25.12.2023 року, копії страхового акту № ARX3960531 від 15.12.2023 року, розрахунку страхового відшкодування вартість страхового відшкодування, яка підлягала виплаті потерпілому ОСОБА_2 внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 45102,75 грн. (а.с. 37-48). Згідно з копіями платіжних доручень № 1025179 від 26.12.2023 року та № 1023058 від 18.12.2023 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (позивач) здійснило виплату страхового відшкодування ФОП ОСОБА_3 , як надавачу послуг замовнику ОСОБА_2 по ремонту пошкодженого траноспортного засобу марки «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , в загальній сумі 45102,75 грн., вказавши призначення платежу, як страхове відшкодування ОСОБА_2 згідно страхових актів № ARX3969629 від 25.12.2023 року та № ARX3960531 від 15.12.2023 року (а.с. 49-52).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1961-IV).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент завдання шкоди) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент завдання шкоди) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до інформації з реєстру МТСБУ станом на 30.11.2023 року цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_1 (відповідач), була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ3954360, страховиком за яким є ПрАТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 53).

21.02.2024 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» частково відшкодувало ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» (позивач) суму страхового відшкодування в розмірі 31504,53 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 15652 від 21.02.2024 року (а.с. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що посилання представника відповідача на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 14.12.2021 року по справі № 147/66/17, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог є помилковою, оскільки обставини справи № 147/66/17 не є релевантними.

В свою чергу суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де вказано, що:

«68. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

69. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

72. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

73. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

74. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/4790/19, вказано, що: «у постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 з урахуванням викладених норм зазначено, що якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу, та за мінусом франшизи».

Як було встановлено вище, на підтвердження суми відновлювального ремонту позивач надав копії ремонтної калькуляції, копії рахунку-фактури № ФО-С-232084 від 15.12.2023 року (ФОП ОСОБА_3 ), копії страхового акту № ARX3969629 від 25.12.2023 року, копії страхового акту № ARX3960531 від 15.12.2023 року, розрахунки страхового відшкодування вартість страхового відшкодування та копії платіжних доручень № 1025179 від 26.12.2023 року та № 1023058 від 18.12.2023 року про перерахування коштів в загальній сумі 45102,75 грн.

Водночас страховик ПрАТ «Страхова Група «ТАС», на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, направило на адресу суду матеріали страхової справи на CD диску, на якому містяться документація по факту ДТП та калькуляція завданого матеріального збитку (а.с. 136). Крім цього страховик наголосив, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 становив 45102,75 грн. При виплаті суми страхового відшкодування було застосовано коефіцієнт зносу замінених складових, згідно п. 7.39 б) Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме 0,4659, та перераховано ПрАТ «СК «АРКС» суму страхового відшкодування в розмірі 31504,53 грн.

Відповідач та його представник не спростували наданих позивачем доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування та його розрахунку, не навели підстав звільнення їх від доказування відповідних обставин, клопотання про призначення відповідної експертизи не заявляли.

Згідно постанови Верховного суду у складі Судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року у справі N 686/17155/15-ц, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу та франшизи, а за решту - безпосередній винуватець.

Порядок розрахунку фізичного зносу передбачений методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11. 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює 0 для нових складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років-для легкових КТЗ виробництва країн СНД, та 7 років-для інших легкових КТЗ.

У пункті 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Отже судом встановлено, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодувало позивачу ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплачене страхове відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, а саме в сумі 31504,53 грн., а отже з відповідача слід стягнути на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням), що становить 13598,22 грн. (45102,75 грн 31504,53 грн.= 13598,22 грн.), оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 02.04.2025 року під час розгляду справи № 369/15321/20, предметом якого були тотожні з цією справою правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, а відповідач та його представник не надали суду належних, достовірних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,0 грн. (платіжне доручення № 1132829 від 30.04.2025 року, а.с. 56).

На підставі ст.ст. 102, 108 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, яка діяла на момент завдання шкоди), ст.ст. 22, 979, 993, 999, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АРКС», розташованого по вул. Леонтовича, 9/ корп. 1, офіс 301, в м. Київ, , - 13598,22 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 22 копійки) на відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «АРКС», розташованого по вул. Леонтовича, 9/ корп. 1, офіс 301, в м. Київ, 3028,0 (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. ЛУКОВКІНА

Повний текст судового рішення cкладено «06» листопада 2025 року.