Справа № 693/288/21
Провадження № 4-с/693/5/25
У Х В А Л А

іменем України

27.10.2025р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі головуючого судді - Коцюбинської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області скаргу адвоката Антонович Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, боржник ОСОБА_2 , державний виконавець Галиченко Борис Сергійович,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Антонович Ольга Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, боржник ОСОБА_2 , державний виконавець Галиченко Борис Сергійович.

В обґрунтування скарги вказала, що 08 червня 2021 року Жашківським районним судом Черкаської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 квітня 2021 року і до повноліття дитини (справа №693/288/21).

На виконання вищезазначеного рішення суду старшим державним виконавцем Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалем Станіславом Станіславовичем, 08 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66748945.

Тривалий час, виконання рішення суду за виконавчим провадженням №66748945 не здійснювалось.

Стягнути аліменти теж не було можливості, оскільки боржник не працював офіційно.

Починаючи з січня 2024 року, боржник добровільно почав частково сплачувати аліменти.

Проте, починаючи з квітня 2021 року, утворилась заборгованість зі сплати аліментів.

Для встановлення розміру заборгованості, адвокатом скаржника 12 лютого 2025 року направлено запит до Жашківського відділу ДВС з проханням надати розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням №66748945.

31 березня 2025 року, на електронну адресу адвоката направлено розрахунок заборгованості за виконавчим провадженням станом на 31 березня 2025 року.

Згідно даного розрахунку, розмір заборгованості за виконавчим провадженням №66748945, починаючи з грудня 2022 року по березень 2025 року, складав 93 880, 90 гривень.

Після проведення розрахунку заборгованості, виконуючий обов`язки начальника відділу Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченко Борис Сергійович, виніс постанови про застосування до боржника обмежень, пов`язаних з наявною заборгованістю по сплаті аліментів.

Проте, виконавцем не було винесено постанову про накладення на боржника штрафу, згідно положень ч. 13 ст. 71 ЗУ "Про виконавче провадження".

03 квітня 2025 року, на адресу Жашківського відділу ДВС направлено вимогу про винесення постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 30% суми заборгованості.

09 червня 2025 року, на адресу адвоката надійшла відповідь Жашківського відділу ДВС, в якій зазначається, що станом на 13 травня 2025 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а тому підстави для накладення на боржника штрафу теж відсутні.

Надана інформація обґрунтована тим, що 02 квітня 2025 року на особистому прийомі у приміщенні Відділу ДВС, боржником надано підтвердження сплати аліментів безпосередньо на рахунок стягувача за 2024 рік та за лютий, березень та квітень 2025 року, квитанції про сплату аліментів відскановано до АСВП №66748945, а також надано інформацію про перебування на обліку в ПФУ та отримання пенсії.

З урахуванням наданих боржником квитанцій про сплату аліментів на рахунок стягувача, в боржника відсутня заборгованість по сплаті аліментів та відсутні підстави для накладення штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору, судом.

Станом на 31 березня 2025 року, розмір заборгованості за виконавчим провадженням №66748945, складав 93 880, 90 грн. (згідно розрахунку, наданого ДВС).

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, боржником, за період з квітня 2021 року по березень 2025 року, підтверджено сплату аліментів, в розмірі 34 593, 00 грн., за:

- січень 2024 року - 3 500, 00 грн.;

- лютий 2024 року - 3 500, 00 грн.;

- квітень 2024 року - 3 493, 00 грн.;

- травень 2024 року - 3 500, 00 грн.;

- червень 2024 року - 3 500, 00 грн.;

- липень 2024 року - 3 100, 00 грн.;

- серпень 2024 року - 3 100, 00 грн.;

- вересень 2024 року - 3 100, 00 грн.;

- жовтень 2024 року - 1 600, 00 грн.;

- листопад 2024 року - 1 600, 00 грн.;

- грудень 2024 року - січень 2025 року - 3 000, 00 грн.;

- березень 2025 року - 3 000, 00 грн.

В період з квітня 2021 року по червень 2024 року, боржник не мав офіційного доходу, а тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Тобто, розмір заборгованості за період з квітня 2021 року по червень 2024 року, мав обраховуватись з середньої заробітної плати по Черкаській області та розмір аліментів мав становити 3 002, 25 грн. на місяць.

З 25 червня 2024, боржник почав отримувати пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, в розмірі 5 528, 00 грн.

Таким чином, починаючи з червня 2024 року, боржник мав сплачувати аліменти, в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що складає 1 598, 00 грн.

В розрахунку заборгованості станом на 31 березня 2025 року, інформація про розмір аліментів по червень 2024 року - надана правильно розрахунок здійснено виходячи з середньої заробітної плати боржника по регіону.

За період з червня 2024 року і по березень 2025 року - розрахунок здійснено відповідно до ст. 195 СК України. Але, враховуючи, наявність у боржника доходу, за даний період аліменти мають бути нараховані в розмірі 1 598, 00 грн. на місяць.

У зв`язку з цим, заявником здійснено перерахунок, згідно якого, розмір заборгованості по аліментам, станом на 31 березня 2025 року, становив 79 838, 00 гривень, з яких:

борг, станом на грудень 2022 року - 12 820, 15 грн.+ 17 місяців (з січня 2022 року по червень 2024 року) * 3002, 25 грн.+10 місяців (з червня 2024 року по березень 2025 року) * 1598, 00 грн.

Згідно квитанцій, котрі були надані боржником до відділу ДВС та які підвантажені до Автоматизованої системи виконавчого провадження, боржником сплачено аліменти, в розмірі 34 493, 00 грн.

Розмір заборгованості боржника, станом на березень 2025 року, з урахуванням початку отримання ним пенсії та з урахування квитанцій, наданих останнім до Жашківського відділу ДВС складає: 79 838, 00 грн. - 34 593, 00 грн. = 45 245 грн.

Згідно яких обрахунків виконуючий обов`язки начальника відділу Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченко Борис Сергійович дійшов висновку про відсутність в боржника заборгованості по сплаті аліментів - незрозуміло.

Заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №66748945, складає 45 245, 00 грн., та перевищує суму відповідних платежів за один рік.

На підставі викладеного, скаржник просить встановити наявність заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №66748945 у розмірі 45 245, 00 гривень, що утворилась в процесі виконання рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 08 червня 2021 року та зобов`язати виконуючого обов`язки начальника Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галиченка Бориса Сергійовича винести постанову про накладення на боржника за виконавчим провадженням №66748945 - ОСОБА_2 штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У судове засідання адвокат Антонович О.С. не з`явилася, при цьому до суду направила клопотання про слухання справи у її відсутності та у відсутності скаржника. У попередній судових засіданнях скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

У судовому засіданні в.о. начальника Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Галиченко Борис Сергійович просив відмовити у задоволенні скарги, вважав її безпідставною, оскільки відсутня заборгованість у боржника ОСОБА_2 .

У судове засідання боржник ОСОБА_2 не з`явився, через канцелярію суду надав оригінали квитанцій, якими підтверджуються сплата аліментів.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Коваль С.С. відкрито виконавче провадження № 66748945 від 08.09.2021 року на підставі виконавчого листа № 693/288/21 виданого 12.08.2021 року Жашківським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року і до повноліття дитини (а.с.46).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, боржник ОСОБА_2 , станом на 31.03.20205 року, станом на березень 2025 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 93 880,90 грн (а.с.43-44).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, боржник ОСОБА_2 , станом на 20.08.2025 року відсутній розмір заборгованості ОСОБА_2 за ВП № 66748945. Наявна передплата у сумі 276.48 коп. (а.с. 79).

У судовому засіданні надані та досліджені квитанції та платіжні інструкції, а також розрахунки заборгованості зі сплати аліментів № 667478945, де спростовано інформацію про наявність заборгованості у боржника ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 667478945, що також не спростовано скаржником та представником скаржника.

Судом також надавався термін скаржнику та представнику скаржника для перевірки надходження коштів зі сплати аліментів на рахунок стягувача, які підтверджуються квитанціями та платіжними інструкціями.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першої та другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 року невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «Деркач та Палек проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У рішенні по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

На підставі ч. 3 ст. 71 цього ж Закону, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до положень ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, з урахуванням відсутності заборгованості боржника ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження № 66748945, що не спростовано скаржником та представником скаржника у судовому засіданні та не доведено жодним доводом, суд вважає вимоги скарги адвоката Антонович О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, а тому приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 447, 448, 449 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката Антонович Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, боржник ОСОБА_2 , державний виконавець Галиченко Борис Сергійович.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Головуючий: Юлія Дмитрівна Коцюбинська