Єдиний унікальний номер305/4490/24
Провадження по справі 2/305/165/25
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2025 м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ластовичака В.Ю., за участі секретаря судового засідання Біроваш О.О., представника позивача Карабчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великобичківської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

До суду 20.11.2024 надійшла позовна заява органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великобичківської селищної ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Покликаючись на статті 150, 155, 164 та 165 Сімейного кодексу України, позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно однієї неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування позовних вимог представник зазначає, що відповідачі систематично ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: залишають дитину без нагляду, хронічно зловживають алкогольними напоями, що може негативно вплинути на стан здоров`я дитини, яка має вроджену епілепсію. Сім`я перебуває на обліку Служби у справах дітей як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з 23.11.2021.

З моменту взяття сім`ї на облік, регулярно неодноразово здійснювались обстеження матеріально-побутових умов сім?ї, систематично працівниками виконавчих органів Великобичківської селищної ради проводились роз?яснювальні бесіди про необхідність виконання батьківських обов?язків обома батьками дитини, про необхідність припинення зловживання алкогольними напоями, під час яких було встановлено наступні факти. Сім?я проживає у орендованому будинку по АДРЕСА_1 , будинок потребує капітального ремонту, всередині будинку та на подвір?ї безлад, антисанітарія, існує загроза виникнення займання будинку, під час опалювального сезону у будинку було холодно. Показовим було обстеження 12.02.2024, на момент приходу на обстеження комісією матеріально-побутових умов проживання сім?ї, дитина знаходилась на вулиці без нагляду, одяг дитини не відповідав віку та сезону, був подертим та брудним, поруч із дитиною відчувався неприємний запах. Було виявлено низький рівень гігієни у дитини у зв?язку з недоглядом та занедбаністю. Дитина не забезпечена належним харчуванням, в будинку відсутні запаси харчових продуктів. Також у дитини було виявлено ознаки ГРВІ. Вироком Рахівського районного суду у справі № 305/1489/21 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення у формі проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та обрано йому до покарання у вигляді 3 місяців арешту.

Вироком Рахівського районного суду від 27.02.2023 у справі № 305/340/23 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання виді 200 годин громадських робіт. Постановою Рахівського районного суду від 08.03.2024 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (неналежним чином виконувала свої обов?язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме залишила без нагляду в брудному одязі, а сама вживала спиртні напої) та було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Всі наведені факти кожен по собі та в сукупності свідчать про те, що батьки малолітнього ОСОБА_3 свідомо та винно протягом усього часу з моменту взяття сім`ї на облік як такої, що опинилась в СЖО, ухилялись від виконання свої батьківських обов?язків, а саме: не вживають заходів для утримання, лікування навчання, організації побуту та дозвілля дитини, дитина брудна, неохайна, недоглянута, голодна.

Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 19.06.2024 № 123, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради (протокол № 02 від 16.02.2024), виходячи із інтересів дитини, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, згідно якого мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він засуджені за вчинення умисного правопорушення щодо дитини, та оскільки мати сама відмовилась від обов?язку виконувати свої батьківські обов?язки, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Ухвалою від 02.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 13.01.2025, у зв`язку із неявками відповідачів відкладалось на 05.02.2025, 06.03.2025, 04.04.2025, коли було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02.05.2025.

Проведення судових засідань відкладалось у зв`язку із неявками відповідачів та представника позивача на 05.06.2025, за клопотанням представника позивача на 21.07.2025, коли суд за клопотанням представника позивача повернувся на стадію підготовчого судового провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 05.08.2025, коли було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.09.2025, у зв`язку із відпусткою судді відкладено на 20.10.2025, у зв`язку із неявкою відповідачів відкладено на 31.10.2025, коли суд провів розгляд справи, перейшов до стадії ухвалення судового рішення, з урахуванням складності справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 14:00 год 07.11.2025.

Представник позивача ОСОБА_4 27.10.2025 подав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду жодного разу не з`явились, повідомлялись шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, які згідно з трекінгами АТ «Укрпошта» отримували, а також шляхом завчасної публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору, зокрема, про позбавлення батьківських прав.

Як передбачено ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

У даному випадку, враховуючи, що дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося лише 7 років, суд вважає за можливе розглянути справу без участі дитини.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд заслухав учасників, дослідив матеріали справи, оцінив їх у сукупності та взаємозв`язку і встановив такі обставини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.10.2018, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Великий Бичків Рахіського району Закарпатської області, про що 19.10.2018 виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради складено відповідний актовий запис № 93, батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як стверджено довідкою Великобичківської селищної ради № 1024 від 03.07.2024, до складу сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , входять співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з характеристикою, виданою Великобичківською селищною радою 18.12.2023 за № 2114/02.1-20, ОСОБА_1 неодружена, проживає з співмешканцем ОСОБА_2 , на утриманні мають неповнолітнього сина, матеріальний стан сім`ї важкий.

Наказом Служби у справах дітей Великобичківської селищної ради за № 32 від 07.07.2021 дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах та перебуває на профілактичному обліку.

Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 від 08.09.2021, у неповнолітнього ОСОБА_2 наявні епілептичні припадки з народження, рекомендовано продовжити перебування на обліку в ССД та звернутися в Мукачівську дитячу лікарню з метою проходження обстеження.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , складених працівниками Великобичківської селищної ради 03.03.2023, 07.07.2023, 11.10.2023 та 06.12.2023, сім`я малозабезпечена, батьки не сприяють своєму працевлаштуванню, періодично зловживають алкогольними напоями.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеним комісійно, виявлено, що дитина перебуває у небезпечному стані (без догляду на вулиці, батьки перебувають у стані алкогольного сп`яніння, відсутні продукти харчування), прийнято рішення про вилучення дитини та її поміщення до Великобичківської міської лікарні.

Як стверджено висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Великобичківської селищної ради № 123 від 19.06.2024, вважається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Солотвинської селищної ради за № 16/1-06 від 27.11.2024, за клопотанням Служби у справах дітей Великобичківської селищної ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах, передано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_5 .

До встановлених обставин справи суд застосував такі норми права.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.ч. 1- 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Як передбачено ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків, а згідно зі ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У рішенні від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, п. 100) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника (особи, щодо якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав) та його поведінці (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, п. 57).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

У ч. 4 ст. 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

З урахуванням обставин справи та застосованих норм права суд дійшов таких висновків.

Звертаючись до суду з позовом, позивач як орган опіки та піклування посилався на те, що батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини (сина) ОСОБА_2 , не беруть участі в його утриманні, не забезпечують належні умови проживання, крім того, є хронічними алкоголіками.

Передусім, суд зазначає, що хронічний алкоголізм відповідачів не підтверджений жодними доказами та таке твердження позивача до уваги не береться.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У даному випадку, обставини справи підтверджують, що батьки умисно ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про дитину, яка до того ж тривалий час проживає окремо - у сім`ї патронатного вихователя.

Відсутні підстави вважати, що можливо змінити поведінку батьків у кращий бік.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.

За таких обставин, наявні підстави для позбавлення батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їх батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_2 .

Першочергово позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснюється судом в інтересах дитини, які превалюють над всіма іншими обставинами та інтересами.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Хоча позивачем і не порушувалось питання про стягнення з відповідачів аліментів, суд вважає, що такі необхідно з них стягнути.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 20.11.2024, до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд приходить до висновку, що необхідним розміром аліментів у даному випадку є одна чверть з усіх видів заробітку (доходу) кожного з батьків, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому суд враховує, що з отриманих відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів відповідачів вбачається, що такі за період із 2018 року (дати народження неповнолітнього ОСОБА_2 ) по 2025 рік отримували офіційні доходи лише періодично та розмір таких доходів загалом є невеликим.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а ч. 6 цієї ж статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при поданні позову позивачем судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (за одну позовну вимогу немайнового характеру) не сплачувався на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», такий підлягає стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частинах по 605,60 грн з кожного.

Керуючись статтями 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно їх малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2024 до досягнення дитиною повноліття, на її користь або на користь законного представника дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Великобичківської селищної ради, місцезнаходження: 90615, Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, вул. Грушевського, буд. 108, .

Позивач (у частині стягнення аліментів) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Віктор ЛАСТОВИЧАК