Справа № 639/8395/24
Провадження № 2/643/1854/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Замікули Б.С.,

за участю секретаря судового засідання Каратаєвої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ТОВ ФК «ЕЙС», в особі представника Тараненка А.І., через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №986886837 від 20.12.2020 у розмірі 69954,97 грн.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 20.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали договір №986886837 у форматі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відразу після вчинених дій відповідача, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у розмірі 14750 грн на банківську картку НОМЕР_1 .

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 зі строком дії до 28.11. 2019 (додаток №10).

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №11).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021 (Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 (Додаток №13).

31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 (Додаток №14).

31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 (Додаток №15).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, зі строком дії до 04.08.2021 (Додаток №17).

B подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19), якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №0711/24/Е, відповідно до умов якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань перед первісним кредитором щодо повернення коштів за кредитним договором, на момент подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором №986886837 від 20.12.2020 становить 69954,97 грн та складається з: 14748,65 грн заборгованості по кредиту; 55206,32 заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 20.12.2024 справу передано за підсудністю до Салтівського районного суду міста Харкова.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 17.01.2025 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 04.02.20225 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

28.05.2025 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що кредитор не довів належними та допустимими доказами надання грошових коштів (кредиту) позичальнику, не надав виписку з рахунку відповідача щодо руху коштів за конкретним банківським рахунком, відтак, розрахунок заборгованості не може підтверджувати наявність такої заборгованості та її розмір. Також зазначив, що довідка АТ КБ «Приват Банк» не є належним та допустимим доказом по справі, адже не містить повного 16 значного номеру банківської картки.

09.06.2025 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що при подачі позову не пропущено строки позовної давності, позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачу. Також додав, що договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018-31.12.2024, а неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не може бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язання за кредитним договором. Окрім цього зазначив про співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача у прохальні частині позовної заяви зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, судом встановлено наступне.

20.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір №986886837 у форматі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідно до п. 1.1. Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 14750 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором

Згідно умов п. 1.2 договору кредит надається строком на 30 днів.

Положеннями п. 1.4 Договору визначено, що за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 84,18 % річних, що становить 0,23 % від суми Кредиту за кожний день користування ним,

Відповідно до п. 1.4.2. Договору, за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 552,66 % річних, що становить 1,51 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, Позичальнику може бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки.

Вказаний Договір підписаний позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора MNV6V6M8.

Згідно з копією довідки №10/2024 від 29.10.2024, виданої АТ КБ «Приват Банк», відповідно до договору №1336 від 26.09.2013, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», АТ КБ «Приват Банк» 20.12.2020, серед іншого, перерахував на картку 4149-62ХХ-ХХХХ-2150 кошти у розмірі 14750 грн.

28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 зі строком дії до 28.11. 2019 (додаток №10).

28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (Додаток №11).

31.12.2020 між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021 (Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01.

31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 (Додаток №13).

31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 (Додаток №14).

31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 (Додаток №15).

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, зі строком дії до 04.08.2021 (Додаток №17).

B подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19), якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.

07.11.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №0711/24/Е, відповідно до умов якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням ст. 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, серед яких: свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Тобто договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх його істотних умов у належній формі. При цьому момент укладення може бути різним залежно від типу договору: для консенсуальних договорів - момент досягнення згоди, для реальних - момент передачі майна чи вчинення дії, а для договорів, що потребують нотаріального посвідчення чи державної реєстрації - момент їх вчинення.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вже зазначалось вище, згідно умов пунктів 1.4, 1.5 договору кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом, тобто відповідачем. Датою укладення цього договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

На підтвердження факту перерахування кредитних коштів за договором №986886837 позивач надав суду копію довідки №10/2024 від 29.10.2024, видану АТ КБ «Приват Банк». Як наголошує позивач, саме даний документ підтверджує факт перерахування відповідачеві кредитних коштів.

Водночас, суд не приймає вказану довідку як належний доказ перерахування коштів відповідачу, з огляду на таке.

Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. При цьому первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Вказаний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі

№ 200/5647/18.

Проте у матеріалах справи відсутні виписки з карткового рахунку відповідача, а також будь-які інші докази, на підставі яких суд мав би можливість встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів, їх витрачання та повернення.

Як визначено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В силу наведених процесуальних вимог, враховуючи предмет спору, саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, факт переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково.

На переконання суду, надана позивачем копія довідки №10/2024 від 29.10.2024, видана АТ КБ «Приват Банк», за умови відсутності інших доказів, не підтверджує факт перерахування кредитних коштів саме відповідачу, оскільки такими доказами можуть бути: платіжні доручення, меморіальні ордери, банківські виписки.

Також суд зауважує, що відповідач не звернувся із клопотанням про витребування доказів, що становлять банківську таємницю, з метою підтвердження перерахування коштів відповідачу та обґрунтування підстав їх стягнення.

Тож відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, за результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт отримання позивачем коштів за договором №986886837 від 20.12.2020 та в подальшому їх не повернув.

Оскільки вказана обставина має першочергове значення при вирішенні цієї справи, суд не надає оцінки іншим доводам сторін.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову та відсутність підстав для його задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005).

Відповідач ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Борис ЗАМІКУЛА