Справа № 367/6025/24
Провадження №2/367/896/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2025 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в особі

головуючого судді Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.

представника позивача Проходи Ю.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Яцюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/6025/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість по оплаті за надані послуги з постачання холодної води, підігріву води, водовідведення, централізованого опалення, електричної енергії та з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 4 289,93 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 342,44 грн, 3% річних у сумі 503,51 грн та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 42/42 про отримання і перерахування коштів отриманих за послуги з постачання холодної води, підігріву води, водовідведення, централізованого опалення, електричної енергії та з вивезення твердих побутових відходів. Відповідно до п.7 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості послуг за цим договором здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, що наступає за розрахунковим. Внаслідок нездійснення відповідачем оплати за отримані послуги, за період з 19.03.2020 року по 20.07.2020 року утворилась заборгованість за договором, яка складає 4 289,93 грн. Згідно п.6 договору у ОСОБА_1 наявна пільга з оплати послуг у відповідності до п.5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: 100% знижка по всіх видах житлово комунальних послуг, котра являє собою перерахування грошових коштів в порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі», передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики, державною в особі Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Туканову С.В., якими останній був зобов`язаний оплачувати послуги з постачання холодної води, підігріву води, водовідведення, централізованого опалення, електричної енергії та з вивезення твердих побутових відходів. Оскільки відповідач належним чином послуги з постачання холодної води, підігріву води, водовідведення, централізованого опалення, електричної енергії та з вивезення твердих побутових відходів не оплачував, позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за вказані вище комунальні послуги. 28 жовтня 2020 року Ірпінським міським судом Київської області від було видано судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за надані комунальні послуги у розмірі 4 289,93 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 210,20 грн. 13 грудня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області поновлено ОСОБА_1 строк на подачу заяви про скасування судового наказу та скасовано судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2020 року. Згідно постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.12.2023 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 367/5907/20 виданого 14 січня 2021 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 заборгованості за надані житлово комунальні послуги у сумі 4289,93 грн та судового збору у сумі 210,20 грн, закінчено з підстав фактичного повного виконання рішення суду.15 травня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області допущено поворот виконання судового наказу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі № 367/5907/20 де з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошову суму 4 500,013 грн. З врахування вищевикладеного позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач заперечували проти позовних вимог в повному обсязі та просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснила суду, що з відповідачем по справі з 2007 року перебуває у шлюбі. З чоловіком з 2007 року проживали у госпіталі (службовому приміщенні) за адресою: АДРЕСА_1 . За житлово- комунальні послуги сплачував постійно чоловік. Оплачу чоловік проводив через бухгалтерію військової частини. Виписку на оплату житлово- комунальних послуг чоловік отримував безпосередньо у бухгалтерії військової частини. В прийомному відділені госпіталю була каса (на території військового містечка) і в цій касі чоловік сплачував за житлово комунальні послуги. До міста Дніпра їздила разом з чоловіком, точно не пам`ятає, але здається, що виїхали 17 березня 2020 року. До м. Дніпра їздили бо у чоловіка була відпустка та провідати батька чоловіка, який на той час хворів. До свого житлового приміщення на території військового містечка проходили через КПП по пропускам, точно не пам`ятає, але здається що кожного року вони поновлювали пропуски. До м. Ірпіня з м. Дніпра повернулася значно пізніше ніж чоловік. Після повернення з м. Дніпра до кімнати потрапити не змогли, бо їх на територію військового містечка не пустили. Після того, як їх не впустили на територію військового містечка, ні яких платіжних відомостей щодо сплати житлово комунальних послуг від позивача вони не отримували, та відомостей про те, що їм нараховуються житлово- комунальні послуги позивачем вони не мали. Вони оплатили житлово комунальні послуги позивачу по 17 березня та поїхали. Про те що мають борг перед позивачем за житлово комунальні послуги дізналися лише в 2023-2024 році.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема таким є, визнання права.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово комунальних послуг належать, зокрема: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

15 квітня 2014 року між Військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_1 укладено договір № 42/42 про отримання і перерахування коштів отриманих за послуги з постачання холодної води, підігріву води, водовідведення, централізованого опалення, електричної енергії та з вивезення твердих побутових відходів за адресою: АДРЕСА_2 , будівля 83 кімната 816. На час укладення договору з відповідачем проживали члени сім`ї ОСОБА_2 .

Пунктом 6 вказаного договору встановлено у ОСОБА_1 наявність пільг 100% з оплати послуг, як ветеран війни, на якою розповсюджується пільги визначені у ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п.7 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата вартості послуг за цим договором здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, що наступає за розрахунковим.

Внаслідок нездійснення відповідачем оплати за отримані послуги, за період з 19.03.2020 року по 20.07.2020 року утворилась заборгованість за договором, яка складає 4 289,93 грн.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, при цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачена 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. мм загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. м. на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. м опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. м на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. м на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. м на сім`ю).

Порядок надання пільги регламентується постановою Кабінету Міністрів № 373 від 17.04.2019 року «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» яка набрала чинності з 27.04.2019 року та застосовується з 01.05.2019 р. (далі - Порядок № 373).

Цей Порядок визначає механізм надання громадянам у грошовій формі, зокрема, комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п. 3-1 вказаного Порядку № 373, для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, або їх законні представники, або дієздатні повнолітні члени сім`ї пільговика, на яких поширюються пільги і відомості про якого наявні в Реєстрі, звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком (далі-заява), до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі: до 30 листопада 2022 р. включно - до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (уразі їх утворення) рад (далі-структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання -у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання), а починаючи з 1 грудня 2022 р. - до органів Пенсійного фонду України.

Заяви з необхідними документами та/або відомостями приймаються від заявників:

- структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 р. в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія);

- органами Пенсійного фонду України - починаючи з 1 грудня 2022 р., у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, мобільний додаток Пенсійного фонду України, веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія).

Заяви з необхідними документами та/або відомостями також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження структурному підрозділу з питань соціального захисту населення/органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважений орган).

Відповідно до приписів п. 5-1 Порядку № 373, пільги на оплату комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії для централізованого, автономного та індивідуального опалення розраховуються у квітні та жовтні з урахуванням тривалості опалювального сезону з 16 жовтня по 15 квітня включно.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів № 373 від 17.04.2019 року «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» установлено, що пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються у грошовій безготівковій або готівковій формі до грудня 2022 р. включно. Із січня 2023 р. пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 7 Порядку № 373, пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою.

Починаючи з січня 2023 р. органи Пенсійного фонду України подають щомісяця до 27 числа виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу на оплату житлово-комунальних послуг у поточному місяці.

Для реалізації механізму надання пільг у грошовій формі інформаційна взаємодія між уповноваженими органами, Пенсійним фондом України, Мінсоцполітики, АТ Ощадбанк та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг здійснюється шляхом обміну електронними документами з використанням кваліфікованого електронного підпису.

За отриманням інформації про будь-які питання, пов`язані з нарахуванням пільги, пільговики звертаються до уповноважених органів.

За отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) пільговики звертаються до управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг.

За отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записом пільговика щодо перерахування коштів управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг, пільговики звертаються до 1 червня 2023 р. до АТ Ощадбанк. Інформація надається в порядку, визначеному АТ Ощадбанк.

Таким чином, для отримання пільг щодо плати за користування комунальними послугами позивач у період до 30.11.2022 року мав звернутися до органів соціального захисту за місцем проживання, а починаючи з 01.12.2022 року до органів Пенсійного фонду України, з відповідною заявою.

Згідно листа Управління праці та соціальної захисту населення Ірпінської міської ради № 4203 від 28.08.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 373 «Деякі питання надання пільг на оплату житлово комунальних послуг у грошовій формі управління щомісячно розраховує суму пільги у грошовій готівковій формі ОСОБА_1 за березень 2020 року у сумі 1502,77 грн, за квітень 2020 року у сумі 977,42 грн,за травень 2020 року у сумі 452,07 грн, за червень 2020 року у сумі 452,07 грн, за липень 2020 року у сумі 452,07 грн по всіх видах житлово комунальних послуг. Управління перерахувало ОСОБА_1 вищевказані суми пільги на його особистий рахунок банку. ОСОБА_1 не звертався з заявою для призначення субсидії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» ( а.с.9).

Суд зазначає, що хоча у ч.1 ст.19 Закону №1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач, серед іншого, має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Відповідач у судовому засіданні та письмових поясненнях (а.с.216-252 том 1) вказує, що в період з 19 березня 2020 року по 20 липня 2020 року комунальними послугами не користувався, з 16 березня 2020 року перебував у щорічній відпустці (строком 24 календарних дні з 16.03.2020 по 08.104.2020), відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 55 від 16 березня 2020 року та перебував у м. Дніпро, де піклувався про свого хворого батька. Після повернення з м. Дніпра, відповідач з`ясував, що він був відкликаний зі щорічної відпустки 24 березня 2020 року та цього ж та звільнений з посади старшого лікаря епідеміологічного відділу, у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією наказу командира військової частини № НОМЕР_3 № 60 від 24 березня 2020 року (а.с.184 том 1). За негласним розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_2 родину відповідача на територію військового містечка не впустили, що підтвердила свідок ОСОБА_2 в судовому засідання. Рішенням від 13 квітня 2020 року Ірпінського міського суду Київської області відповідача було зобов`язано усунути перешкоди військовій частині НОМЕР_1 у користуванні та розпорядженні нежитловим приміщенням № 816 в будівлі № НОМЕР_4 військового містечка НОМЕР_5 , у АДРЕСА_3 шляхом виселення. Ухвалою від 17 липня 2020 року вказане рішення суду було скасоване, наразі розгляд справи ще триває. Вказане представником позивача в судовому засіданні не спростовано. Також, представник позивача не зміг пояснити суду чому заборгованість за житлово комунальні послуги була нарахована відповідача саме за період з 19 березня 2020 року по 20 липня 2020 року, оскільки відповідач був звільнений 24 березня 2020 року з посади старшого лікаря епідеміологічного відділу, у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України.

Також, відповідачем надано довідку ТОВ «ЯВІР ЖИТЛОБУД-2» вих.. № 85 від 24.03.2025 року згідно якої ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 в період з квітня 2020 року по серпень 2020 року ( а.с.200 том 1).

За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

В ході судового розгляду позивачем не надані будь-які докази на спростування тверджень відповідача про те, що останній фактично не користувався комунальними послугами за період з 19 березня 2020 року по 20 липня 2020 року, оскільки був звільнений з військової частини та не міг потрапити на територію військового містечка.

Суд вважає твердження відповідача про те, що його було позбавлено права користування житловим приміщенням достатньо обгрунтованими та неспростованими жодним чином стороною позивача.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.2,13,15,16,76-78,81,141,223,263,265 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 .

Суддя: М.П. Одарюк