Справа № 466/5084/25
Провадження № 2/466/2392/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судового засідання Пришляк А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек Ігор Михайлович, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західні Ворота» про визнання права власності,

за участю: представника позивача адвоката Іванова О.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Блонського М.А.,

В С Т А Н О В И В:

28.05.2025 року адвокат Зубашевський Назарій Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек Ігор Михайлович, та просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності (згідно належної частки) на квартиру АДРЕСА_1 ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №77655691 від 06.03.2025 року державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душека І.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: позивачу - ОСОБА_1 - 1/2 частина; ОСОБА_3 - 1/4 частина; ОСОБА_4 - 1/4 частина.

Дана квартира, загальною площею - 147.9 кв.м. та житловою - 69.6 кв.м., складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, двох санвузлів, трьох кладових, коридору, вбудованої шафи та двох відкритих балконів.

Відповідно до протоколу №3/24 Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західні Ворота» від 01.08.2024 року було вирішено: передати у власність приміщення 10-го поверху власникам квартир 9-х поверхів (з метою об`єднання зазначених приміщень із приміщенням вказаних існуючих квартир) та нежитлових приміщень власникам квартир 9-х поверхів без об`єднання із приміщенням вказаних існуючих квартир, із наступним проведенням реєстрації права приватної власності за ними на вказані об`єднані нерухомості. Згідно з додатком до протоколу, позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї була передана площа приміщень у ярусі 10-го поверху, площею 72,3 кв.м. Відтак, загальна площа квартири АДРЕСА_1 стала 147, 9 кв.м. Дана дія підтверджується прийнятим рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 77655691 від 06.03.2025 року, державним реєстратором Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек І.М.

Проте, відповідач ОСОБА_2 , який є співвласником квартири АДРЕСА_2 , вважаючи, що частина технічного поверху будинку, котра перебуває у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного будинку, була незаконно включена до загальної площі квартири позивача, звернувся із скаргою до Міністерства юстиції України в якій просив: провести перевірку правомірності прийнятого рішення державним реєстратором Душек І.М. та анулювати таке.

Відтак, позивач ОСОБА_1 як законний власник майна, звернувся до суду із даним позовом та просить задоволити такий.

Ухвалою від 02.06.2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

25.06.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Блонського М.А. надійшов відзив на позовну заяву. Останній мотивований тим, що відповідач справді звернувся із скаргою до Міністерства юстиції України, оскільки піддає сумніву законність дій державного реєстратора і належним способом захисту позивача є доведення перед Міністерством юстиції України правомірності дій такого реєстратора, а також доведення самим реєстратором законності своїх дій.

Зазначає, що 01.04.2025 року дізнався, що частина даного технічного поверху була незаконно включена до загальної площі квартири АДРЕСА_1 . Адже, співвласник даної квартири, позивач ОСОБА_1 , протягом тривалого часу є головою ОСББ «Західні Ворота» та лобіював можливість приєднання технічних поверхів до площі квартир на 9-ому поверсі власниками таких квартир. Відтак, позивач скористався послугами державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душека І.М., який знаходиться за межами м. Львова, де така реєстрація не могла бути проведеною. Наголошує, що позивач вже має зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі. Тому заявляти будь-який позов про визнання такого права власності він не має підстав, а подання цього позову є створенням штучних перешкод в розгляді скарги відповідача Міністерством юстиції України. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душека І.М. заяв, клопотань, пояснень не надходило.

30.06.2025 року адвокат Блонський М.А. подав клопотання про долучення доказів, а саме копії наказу №1830/5 від 26.06.2025 року про анулювання рішення державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душека І.М. від 06.03.2025 року № 77655691.

Ухвалою від 25.07.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 12.09.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Іванова О.О. про повернення справи до стадії підготовчого розгляду.

Також, 09.10.2025 року стороною позивача було заявлено та подано письмове клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Сторона відповідача заперечила щодо даного клопотання та просила продовжувати розгляд справи.

Суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, т.я. розгляд справи розпочався по суті.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: позивачу - ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /арк. спр. 13-14/. Право власності співвласників даної квартири, а також і позивача, виникло на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 23.06.2010 року, яке видане Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу від 23.06.2010 р. №1056-Ж-Ш (витяг про державну реєстрацію прав №28592188 від 05.01.2011, виданий ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», реєстраційний №32561672);

В подальшому ОСОБА_1 набув правовласності на ? частку квартри на підставі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвою А.П. 17.12.2012 за р. №3611 (державна реєстрація від 06.10.2017, проведена державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Дмитрів Х.В.: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /з відкриттям розділу/, індексний №37537836 від 12.10.2017; номер запису про право власності: 22791790; реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101).

Так, протоколом №3/24 Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західні Ворота» від 01.08.2024 року вирішено: передати у власність приміщення 10-го поверху власникам квартир 9-х поверхів (з метою об`єднання зазначених приміщень із приміщенням вказаних існуючих квартир) та нежитлових приміщень власникам квартир 9-х поверхів без об`єднання із приміщенням вказаних існуючих квартир, із наступним проведенням реєстрації права приватної власності за ними на вказані об`єднані нерухомості. Згідно з додатком до протоколу, позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї була передана площа приміщень у ярусі 10-го поверху72, 3 кв.м. /арк. спр. 16/.

У зв`язку з цим, загальна площа квартири АДРЕСА_1 стала 147, 9 кв.м., що і підтверджено рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 77655691 від 06.03.2025 року, державним реєстратором Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек І.М. /8-10/. Після цього квартира, загальною площею - 147.9 кв.м. та житловою - 69.6 кв.м., складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, двох санвузлів, трьох кладових, коридору, вбудованої шафи та двох відкритих балконів.

Як співвласник загальнобудинкових плош, ОСОБА_2 , що є співвласником квартири АДРЕСА_2 , вважаючи, що частина технічного поверху будинку, котра перебуває у спільній сумісній власності мешканців багатоквартирного будинку, була незаконно включена до загальної площі квартири позивача, звернувся із скаргою до Міністерства юстиції України в якій просив: провести перевірку правомірності прийнятого рішення державним реєстратором Душек І.М. та анулювати таке /арк. спр. 18-29/.

Згідно наказу №1830/5 від 26.06.2025 року Про задоволення скарги, МЮ України скаргу ОСОБА_2 від 24.04.2025 року зодовольнило та визнало прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і анулювано рішення державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душека І.М. від 06.03.2025 року № 77655691.

Так, судом встановлено, що на час звернення до суд позивач та члени його сімї мали державну реєстрацію права власності вже неа реконструйовану квартиру, таке право власності офіційно за ним визнано державою.

Отже, у випадку оспорювання чи невизнання за інвестором, який виконав умови договору інвестування, первісного права власності на новостворений об`єкт інвестування, введений в експлуатацію, ефективним способом захисту такого права є визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України.

Згідно ч. 1-2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. З огляду на вказане спільне майно багатоквартирного будинку приватизації не підлягає.

З урахуванням наведеного стороною у спорі має бути ОСББ «Західні ворота», хоча позивач, будучи головою правління не визначив відповідачем обєднання.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту даної статті вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Відтак, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на яку вже має зареєстроване право власності у Державному реєстрі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач під час судового розгляду справи, не довів ті обставини, на які посилається як на підстави своїх вимог.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша-друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Так, 10.10.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Блонський М.А. звернувся до суду із клопотанням про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000, 00 грн. На підтвердження понесених витрат надав копію договору про надання правової допомоги, акт наданих послуг, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

15.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іванова О.О. надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Мотивував тим, що дана справа не є складною з правової точки зору, її вирішення не потребує аналізу значного масиву нормативно-правових актів або складної доказової бази. За таких обставин заявлена сума у 50 000, 00 грн. не є обґрунтованою та виходить за межі розумного співвідношення з фактично виконаними роботами.

Заяву щодо витрат на правничу допомогу подано у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Окрім цього, представником відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги №11/06 від 11.06.2025, укладений між адвокатським бюро «Михайла Блонського» та Мельником Р.С.; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №552; актом наданих послуг №1 від 10.10.2025 року.

Згідно з актом наданих послуг №1 від 10.10.2025 року адвокатом надано Замовнику правничу допомогу, яка включає в себе представництво інтересів по справі №466/5084/25 на суму 50 000, 00 гривень.

Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог представника відповідача шляхом стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Керуючись ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек Ігор Михайлович, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західні Ворота» про визнання права власності відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. (дванадцять тисяч гривень).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Третя особа: державний реєстратор Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Душек Ігор Михайлович, адреса: 81131, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Солонка, вул. Центральна, 3.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Західні Ворота», ЗКПО 36118496, м.Львів, вул.Шевченка, 134-А.

Повний текст рішення складено 17.10.2025 року.

Суддя П. С. Невойт