Справа: 164/1491/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Токарської І.С.,

присяжних Макарчук Т.Ю., Марчук Л.В.,

за участю секретаря Власюка С.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

захисника Іващика Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Маневичі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Прилісненської сільської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, яку вмотивувала тим, що її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства 1А групи, яка встановлена довічно. Внаслідок хвороби ОСОБА_2 не може самостійно себе обслуговувати, потребує постійного догляду і допомоги, а тому просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку с. Прилісне Камінь-Каширського району Волинської області, недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її опікуном.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Суду пояснила, що її дочка ОСОБА_2 на цей час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через наслідки хвороби, не пристосована до самостійної праці, а тому потребує виключно постійного стороннього догляду і допомоги.

Захисник заяву підтримав та просив задовольнити із наведених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Прилісненської сільської ради свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення заявлених вимог.

Заслухавши пояснення заявниці, захисника, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними.

Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відео конференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є заявниця та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 лютого 2004 року (а.с. 23).

Із довідки №760- від 18 липня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертної комісії серії 12 ААВ № 551331 та консультаційним висновком спеціаліста від 08 вересня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 1А групи, яка встановлена довічно, непрацездатна, потребує виключно постійного стороннього догляду (а.с. 10-13, 24).

Висновком судово-психіатричного експерта № 21 від 04 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_2 з дитинства страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі тяжкої розумової відсталості внаслідок раннього органічного ураження ЦНС (наслідки нейроінфекції (герметичний енцефаліт), синдром Леннокса-Гасто) з частими щоденними поліморфними судомними нападами. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 87-94).

Відповідно до ч. 6 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, її слід визнати недієздатною.

Крім того, суд вважає доцільним роз`яснити заявниці, що відповідно до ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Щодо вимоги про призначення недієздатній особі опікуна слід зазначити наступне.

Статтею 55 ЦК України унормовано, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 63, ч. 1 ст. 64 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

А тому, судові витрати, пов`язані із проведенням судово-психіатричної експертизи № 21 від 04 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 в сумі 11536 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок, слід віднести на рахунок держави, задовольнивши клопотання експерта Мавровської Т.М.

Зважаючи на вищевикладене, а також те, що протипоказань ОСОБА_1 для встановлення опікунства над ОСОБА_2 немає, заявниця є її матір`ю, суд приходить висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 39-41, 55, 58, 60, 63-65 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 295-300, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_2 , недієздатною.

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителькою АДРЕСА_2 , та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.

Судові витрати, пов`язані із проведенням судово-психіатричної експертизи № 21 від 04 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 в сумі 11536 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) гривень 60 копійок, віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2025 року.

Головуюча І.С. Токарська

Присяжні: Л.В. Марчук

Т.Ю. Макарчук