Справа № 307/1909/25
Провадження № 2/307/657/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 12 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Р20.21262.005142479 що є змішаним договором відповідно до ст.628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 вказаного договору Позичальник акцептував Публічну пропозицію Банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО), що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою Договір кредиту та страхування. Таким чином обидва дані договори у сукупності визначають правове регулювання та регламентують взаємовідносини Банку та Позичальника в рамках кредитних правовідносин про що зазначено у п.6 Кредитного договору. Згідно п.9.1. ДКБОФО Банк надає Позичальнику споживчий кредит на підставі цього Договору та Договору кредиту, укладеного з Позичальником. Умови Договору кредиту в сукупності з умовами цього Договору визначають цілісні умови кредитування Позичальника, передбачені Законом України «Про споживче кредитування». У разі виявлення суперечностей між нормами Договору кредиту та цього Договору застосовуються норми Договору кредиту. Договір кредиту та страхування був підписаний Позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно п.13.3. Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО в редакції, що діяла з 08 квітня 2019 року по 15 липня 2019 року. Страховий агент, підписуючи Договір кредиту та страхування, діяв від імені ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" (Страховик) також ж з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. Відповідно до п.1.7. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 25000,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 1 961,94 грн., а Позивальник відповідно до п. 9.9. та п. 9.14.2. ДКБОФО зобов`язується повернути кредит разом з процентами до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком. У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців і датою повернення кредиту є 12 квітня 2024 року. Згідно п.1.3. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 15.00% річних і в подальшому не змінювалась. Як було зазначено вище Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1 961,94 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 25000,00 гривень, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" страховий платіж від імені Позивальника в сумі 1 961,94 гривень, що підтверджується випискою з транзитного рахунку Позивальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 4 053,91 гривень. Останній платіж проведено 25 липня 2019 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 12 квітня 2024 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв`язку із зазначеним, станом на 16 листопада 2023 сформувалася заборгованість позичальника перед Банком за Договором: заборгованість за основним боргом в сумі 24 799,24 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 680,96 гривень, що разом становить 36 480,20 гривень. Станом на 12 квітня 2024 року розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився.

16 литсопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09 червня 2020 року.

Також Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р20.21262.005142479 від 12 квітня 2019 року. Користуючись даним правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) 29 грудня 2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23.

Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р20.21262.005142479 від 12 квітня 2019 року.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16 листопада 2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.

Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідачки на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № Р20.21262.005142479 від 12 квітня 2019 року, а саме 36 480,20 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 200 грн., а також на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачка своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористалася.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідачка, повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Файненс Сервіс" та ОСОБА_1 укладено договір кредитну та страхування №Р20.21262.005142479 (88,103-120).

Відповідно до п.1.2. та 1.3 вказаного в договору сума кредиту 25000,00 грн., процентна ставка 15 % змінювана. У пунктах 1.4. та 1.6. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців і датою повернення кредиту є 12 квітня 2024 року.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 вказаного договору Позичальник погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невідємними складовими цього договору та зобов`язується їх виконувати.

Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1 961,94 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк.

Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 4 053,91 гривень. Останній платіж проведено 25 липня 2019 року (123-124).

У зв`язку із зазначеним, станом на 16 листопада 2023 року наступна заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 64156,55 грн. (заборгованість за основним боргом в сумі 24 799,24 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 680,96 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 27676,35 ), що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.80).

16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № Р20.21262.005142479 від 12 квітня 2019 року, що підтверджується друкованим реєстром боржників №1 (а.с.65-779).

29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» був укладений договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором № Р20.21262.005142479 від 12 квітня 2019 року, що підтверджується витягом з друкованого реєстру боржників №1 (а.с.52-64, 125-а).

Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачка суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначених договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Договір факторингу, укладений 16 листопада 2023 року №16/11-23 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті», та договір факторингу, укладений 29 грудня 2023 року №29/12-23 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» є дійсними та чинними, відомості про те, що вони оскаржувалися в судовому порядку, відсутні.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України, вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом досліджені надані позивачем докази видачі відповідачці кредиту, користування нею кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовано, що є її процесуальним обов`язком.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення та стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості у розмірі 36480,20 грн.

Щодо витрат на професійну правничу (правову) допомогу адвоката та на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку судом встановлено наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 7200 грн.

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи, зокрема, долучено копії таких документів: договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3332, вартість послуг (прейскурант) від 01 квітня 2024 року, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №5 від 05 травня 2025 року, ордер про надання правничої допомоги серії АЕ №1310920 від 19 серпня 2024 року.

Вартість правничої допомоги, згідно акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги, становить 7 200,00 грн.

Разом з цим згідно списку «Відправка Idea 22.05.2025» позивач сплатив додаткову вартість витрат на поштові відправлення, сплачені АТ «Укрпошта» в розмірі 55 гривень та на підтвердження чого представником позивача було надано до суду докази.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн., не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представник позивача у заяві просив розгляд справи поводити без його участі, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал», оскільки позовні вимоги останнього про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Крім того, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 55 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., в зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 36480 грн. 20 коп. заборгованість за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 4000 грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 55 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал», адреса місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69, Дніпропетровської області .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , жителька: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 05 листопада 2025 року.

Суддя М.Д. Стецюк