_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4040/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

за участю секретаря - Коростій М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Одесі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2012, який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси. Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Отже, на сьогоднішній день, вони з відповідачем однією сім`єю не проживають. Позивачка зазначила, що син мешкає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Дитина має певні вади здоров`я, а саме: «Вальгусну деформацію на ділянці гомілковостопного суглоба та стопи (плоско-вальгусні стопи)». У якості лікування йому рекомендовано: індивідуальні ортопедичні устілки; курс таблеток «Магній В6» та «Кальцикер адванс»; магнітотерапія; фонофорез; масажі. Починаючи з 24 квітня 2024 року, на виконання рекомендацій лікаря, дитина займається в залі ЛФК оздоровчого центру «Майстерня Да Вінчі». Вартість вказаних занять складає 4500 гривень на місяць. Відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, не має тяжких чи хронічних захворювань, має вищу освіту, а отже - не тільки мусить (відповідно до Закону), а й має можливість забезпечувати свого сина, оскільки їй дуже важко нести всі витрати по утриманню, лікуванню та вихованню дитини одноосібно, у зв`язку із постійним ростом цін на усі категорії товарів та послуг, ліки та медичний догляд тощо. З огляду на зазначені обставини вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2025 провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.274-279 ЦПК України.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову.

27.08.2025 відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, а саме в розмірі 2250 гривень. При цьому відповідач посилається на те, що в своїй позовній заяві та наданими доказами до неї, позивачка стверджує про необхідність витрачати додаткові витрати на дитину у розмірі 4500 грн.. Він не заперечує проти таких витрат, але розділивши таку суму порівну на батьків. Щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу вважає, що позивачка не підтвердила належним чином факту таких витрат, а тому ці позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зазначивши, що з огляду на відзив відповідача, просить задовольнити позовні вимоги про стягнення додаткових витрати на дитину в розмірі 2250 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012р.. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2025р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (цивільна справа №947/14659/25).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №2648 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 25 березня 2013р.).

Судом встановлено, що 16.06.2025 Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.06.2025 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (цивільна справа 947/21901/25).

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ОСББ «Осип» від 27.05.2025.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 Верховний Суд України зазначив, що «виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини».

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, які можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №61-2371св18, від 13.09.2017 у справі №6-1489цс17, від 29.04.2022 у справі №761/27222/20.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Окрім цього, слід зауважити, що звичайні регулярні витрати становлять основу аліментів, а будь-які додаткові витрати, обумовлені особливими обставинами та спрямовані на розвиток здібностей, лікування тощо, є додатковими витратами на дитину і не можуть враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19 визначає, що особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитини потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком /матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі; б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтвердженні відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками; в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там); г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

В разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів

Судом встановлено, що неповнолітній має діагноз: Вальгусна деформація на ділянці гомілковостопного суглоба та стопи, що підтверджується висновком спеціаліста відділення «Ортопедія і травматологія» Медичного центру «Он Клінік» від 10.04.2024.

На підтвердження заявлених вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, позивачкою було надано: копію висновку спеціаліста відділення «Ортопедія і травматологія» Медичного центру «Он Клінік» від 10.04.2024, довідка ФОП ОСОБА_4 щодо відвідування дитиною залу ЛФК в оздоровчому центрі «Майстерня Да Вінчі» з 24.04.2024, згідно якої вартість занять складає 4500 гривень на місяць.

При таких обставинах, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, зважаючи на взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, що підтверджується копією Квитанції АО «ЮК Малиновського р-ну м. Одеси» від 05.06.2025.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Керуючись ст.4,10,12,13,18,19,81,84,133,137,141,178,187,211,247,258,259,273,274-279, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 13.06.2025 та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), на користь держави, судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2025.

Суддя І. В. Огренич