_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/422/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення, суд-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 року до Київського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України, в якій заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - Диплому кандидата наук серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року, виданого Вищою атестаційною комісією України на підставі Рішення президії Вищої атестаційної комісії України від 09.06.2004 року (протокол № 22-08/6), рішенням спеціалізованої вченої ради Одеського національного політехнічного університету Міністерства освіти і науки України, виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».

Вказані розбіжності при написанні «по батькові» заявника перешкоджають заявнику у подальшому використанні у трудовій діяльності та для реалізації соціальних та пенсійних справ.. Внаслідок чого він змушений звернутись з заявою про встановлення факту належності документу до суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 року цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.07.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значенняв порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду.

Особи, що беруть участь у справі, було належним чином сповіщені у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, у заяви зазначив про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Міністерства освіти і науки України- Халько В.А. до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через систему електронний суд надала додаткові пояснення, якими просила прийняти об`єктивне рішення відповідно до чинного законодавства України та справу розглядати за відсутністю представника Міністерства.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належним чином повідомлених.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, законодавством визначено процедуру встановлення факту належності документів особі, у даному випадку шляхом звернення до суду.

Метою встановлення факту належності заявнику диплома є необхідність у подальшому використанні у трудовій діяльності та для реалізації соціальних та пенсійних справ.

28 вересня набрала чинності урядова постанова від 27 вересня 2022 року № 1058 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637».

Документом внесено зміни до постанови Кабміну Міністрів України № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній".

Нормативним актом передбачено можливість приймати для підтвердження стажу дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) системах страхувальників (документи підприємств, установ та організацій, які містять відомості про періоди роботи).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно п.26 вказаного Порядку у випадку якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому».

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.08.1974 року МССР м. Бендери м/б ЗАГС вбачається, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 1037 від 07.08.1974 року./а.с.7/

На підставі вказаного свідоцтва про народження, 06.09.2019 року органом ДМС 5115 видано паспорт № НОМЕР_4 , в якому вказано, що власником його значиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.08.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис № 1049 від 17.08.2005 року./а.с.8/

В період вказаного шлюбу, народилась дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 14.08.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, в якому батьками записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис № 232./а.с.9/

Відповідно до диплому спеціаліста серії НОМЕР_7 , виданого 28.06.1996 року вбачається, що ОСОБА_1 закінчив Одеський державний політехнічний університет за спеціальністю автоматизація технологічних процесів і виробництв. Рішенням державної екзаменаційної комісії від 20.06.1996 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію спеціаліста - «інженера по автоматизації»./а.с.10/

19.04.2007 року Рішенням Атестаційної колегії, відповідно до протоколу № 2/32-Д від 19.04.2007 року ОСОБА_1 присвоєно вчене звання - доцента кафедри автоматизації теплоенергетичних процесів, що підтверджується Атестатом доцента серії 12ДЦ № 016831./а.с.11/

Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 09.06.2004 року (протокол № 22-08/6), рішенням спеціалізованої вченої ради Одеського національного політехнічного університету Міністерства освіти і науки України, на підставі прилюдного захисту дисертації ОСОБА_1 присуджено науковий ступінь кандидата наук зі спеціальності «автоматизація технологічних процесів», що підтверджується Дипломом кандидата наук серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року./а.с.12/

Між тим, як вбачається з вказаного диплому, «по-батькові» заявника містить розбіжність з іншими правовстановлюючими документами та паспортом громадянина України, оскільки в паспорті вказано « ОСОБА_7 », а у Дипломі кандидата наук серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року «по-батькові вказано» - « ОСОБА_7 ».

Згідно з указом Президента України №1085 від 9 грудня 2010 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», 16 вересня 2011 року Вищу атестаційну комісію України ліквідовано, поклавши її функції на Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України.

28.02.2013 року Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України більше не існує, як окремий орган; його функції були розподілені між двома новими міністерствами - Міністерство освіти і науки України та Міністерство молоді та спорту України.

З метою досудового врегулювання спору, заявник звернувся на «Гарячу лінію» Міністерства освіти і науки України, однак йому було роз`яснено про необхідність вирішення вказаного питання в судовому засіданні.

У зв`язку з наведеним у заявника виникла необхідність встановлення факту належності йому зазначеного диплому.

Судом було досліджено у судовому засіданні наступні документи Диплом кандидата наук серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року та встановлено, що в вищезазначеному документі «по-батькові» заявника вказано « ОСОБА_7 », замість правильного « ОСОБА_7 ».

В обгрунтування та підтвердження доводів заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо правильного написання «по батькові» заявника суду було надано наступні документи: копія паспорта № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Бендери, Молдова Республіка, виданого 06.09.2019 року органом ДМС 5115; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 (дитини заявника); копія диплома спеціаліста.

Проте, суд звертає увагу на копії паспорту та ідентифікаційного коду заявника, які були дійсними на період отримання Диплома кандидата наук, серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року, зокрема із паспорту серії НОМЕР_8 , виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 23.10.1996 року та картки про одержання ідентифікаційного номеру - ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається прізвище ім`я по-батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявником доведено, що встановлення юридичного факту є його безпосереднім правом як громадянина України, оскільки в іншому, окрім судового порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючих документів, оскільки заявник довів це належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши надані заявником докази, суд приходить до висновку про те, що вони є повними та достатніми для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації соціальних та пенсійних справ, вимоги заяви не містять спору про право, тому суд вважає за можливе її задовольнити.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - Диплому кандидата наук серії НОМЕР_2 від 09.06.2004 року, виданого Вищою атестаційною комісією України на підставі Рішення президії Вищої атестаційної комісії України від 09.06.2004 року (протокол № 22-08/6), рішенням спеціалізованої вченої ради Одеського національного політехнічного університету Міністерства освіти і науки України, виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко