Справа №443/1424/25
Провадження №2/443/871/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 листопада 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Галайський О.В., звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить припинити стягнення аліментів з батька - ОСОБА_1 на користь матері - ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області виданого 20.12.2021 в судовій справі № 443/1926/21, зменшити розмір аліментів, що стягуються з батька - ОСОБА_1 на користь матері - ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються на підставі судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області виданого 20.12.2021 в судовій справі №443/1926/21 до однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів та судові витрати стягнути з відповідачки.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Галайський О.В., покликалася на те, що 21.07.2009 Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 3. Від шлюбу в подружжя народились діти: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, сімейне життя у сторін не склалось. Спільні інтереси були відсутні, наявні різні погляди на життя. Неодноразові спроби примирення були безрезультатними. Збереження шлюбу стало неможливим та таким, що суперечить інтересам подружжя. Відтак, ОСОБА_2 було подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. 04.01.2022 Жидачівським районним судом Львівської області ухвалено рішення в судовій справі № 443/1925/21, яким шлюб між сторонами розірвано. Поряд з цим, ще 20.12.2021 за зверненням ОСОБА_2 Жидачівським районним судом Львівської області видано судовий наказ в судовій справі № 443/1926/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , та сина ОСОБА_4 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Однак, станом на сьогодні донька сторін - ОСОБА_3 більше не проживає з матір`ю та не перебуває на її утриманні. Натомість, дитина проживає з батьком, який її самостійно виховує, дбає, сприяє її постійному розвитку, забезпечує всі матеріальні потреби доньки без будь-якої участі матері. З огляду на це, стягнення аліментів в частині утримання доньки ОСОБА_3 вважає неправомірним, оскільки дитина почала проживати з батьком, а правова природа аліментних зобов`язань полягає у тому, що аліменти призначені на забезпечення потреб дитини та стягуються на користь того з батьків, з ким дитина фактично проживає. У зв`язку з тим, що на території України продовжує діяти воєнний стан, який був введений на території України із 05 год 30 хв 24.02.2022 згідно з Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», задля безпеки ОСОБА_3 переїхала з батьком до Федеративної Республіки Німеччина. Батько та дочка проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказане підтверджується Довідкою підтвердження реєстрації ОСОБА_3 № 60 від 06.11.2023 та Довідкою підтвердження реєстрації ОСОБА_1 № 60 від 06.11.2023. ОСОБА_3 проживає разом з батьком, сумлінно та старанно навчається в Спортивній середній школі міста Хауценберг, що підтверджується Річними табелями за 7 та 8 класи навчання. Тим не менш, незважаючи на те, що дочка вже давно перебуває та проживає на постійній основі в Німеччині з батьком, судовий наказ Жидачівського районного суду Львівської області про стягнення аліментів з позивача на утримання обох його дітей залишається чинним. З позивача здійснюється стягнення аліментів на обох неповнолітніх дітей щомісяця. Враховуючи всі вищенаведені обставини, вважають за необхідне припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 в частині утримання доньки ОСОБА_3 , оскільки станом на сьогодні дочка постійно проживає з батьком в Німеччині, відтак, правова підстава для стягнення аліментів в цій частині відпала.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 27.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.09.2025 /а.с.46-47/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 25.09.2025 у зв`язку з неявкою відповідачки справу розглядом відкладено на 30.10.2025/а.с.63/.

Розгляд справи по суті відбувся 30.10.2025 без участі сторін.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Галайський О.В., подав заяву у якій просить проводити судове засідання за відсутності сторони позивача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1699496 від 25.08.2025 місце реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 . Судом скеровувались виклики ОСОБА_2 у судові засідання на зазначену адресу та конверти з рекомендованими повідомленнями повернулися до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала, правом на подання відзиву не скористалася.

Небажання відповідачки надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.10.2025, є дата складення повного тексту судового рішення 04.11.2025.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.01.2010, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.21/.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 01.08.2017, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.22/.

Відповідно до рішення Жидачівського районного суду Львівської області у справі №443/1925/21 від 04.01.2022, яке набрало законної сили 04.02.2022, розірвано шлюб, зареєстрований 21.07.2009 Володимирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 3 /а.с.23-26/.

Згідно з підтвердження реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.11.2023 зареєстровні у єдиній квартирі АДРЕСА_1 /а.с.27-32/.

Відповідно до річного табеля за 7 та 8 клас, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Спортивній середній школі Хауценберг у 8 класі /а.с.33-42/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Відповідно до ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, судом встановлено, що аліменти на двох неповнолітніх дітей стягуються на підставі судового наказу у справі №443/1926/21 від 20.12.2021 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.12.2021 та до досягнення дітьми повноліття.

Судовий наказ це особлива форма судового рішення, розгляд справи за відповідною заявою здійснюється в порядку наказного провадження, а підстави для скасування судового наказу передбачені ст.170 ЦПК України, яка не містить положень щодо можливості подання заяви про скасування судового наказу боржником, якщо судовий наказ виданий про стягнення аліментів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 7 ст. 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно роз`ясненьнаданих пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів,визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками,суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини перша, друга статті 12 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.76, ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 6 Закону України « Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, 20.12.2021 Жидачівським районним судом Львівської області у справі №443/1926/21 було видано судовий наказ, який набрав законної сили 20.12.2021, відповідно до якого наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: 81783, Львівська область, Стрийський район, с. Володимирці на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 02.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

А тому, на думку суду, з врахуванням положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, проаналізувавши надані стороною позивача докази в їх сукупності, враховуючи,що донька сторін у справі ОСОБА_3 з листопада 2023 року відповідно до довідок про підтвердження реєстрації проживає з батьком у Німеччині, а тому суд дійшов висновку, що останній бере більш активну участь у вихованні доньки, несе витрати на її утримання, а тому відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання доньки, які наданий час стягуються відповідно до судового наказу від 20.12.2021, оскільки стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

За наведених обставин, позивача слід звільнити від сплати аліментів на утримання доньки, а розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 слід зменшити та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Суд констатує, що ефективним способом захисту позивача буде саме звільнення його від сплати аліментів, призначених судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у справі №443/1926/21, а не припинення стягнення аліментів, оскільки приписами ст. 273 СК України передбачено саме звільнення від їх сплати.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Жидачівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у справі №443/1926/21, частка аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 1/6 (1/3 : 2 = 1/6) від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Позовна вимога позивача про зменшення розміру аліментів, що визначений судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у справі №443/1926/21, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), відповідає вимогам ст. 192 СК України, та враховуючи те, що це покращить матеріальний стан дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрату справі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 937, 92 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у справі №443/1926/21 з дня набрання рішенням законної сили.

Зменшити розмір аліментів, що визначений судовим наказом Жидачівського районного суду Львівської області від 20.12.2021 у справі №443/1926/21, та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1 937 (одну тисячу дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.Г. Равлінко