Справа № 366/2405/25
Номер провадження №2-о/366/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

при секретарі Іванової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту проживання, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернулась до Іванківського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в селищі Іванків Вишгородського району Київської області в період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р.

В обґрунтування заяви зазначає, що 4.11.1984р. почала працювати на посаді заступника начальника відділу к/о Іванківського РК ЛКСМУ, де працювала до 01.03.1988р. У період з 13.02.1988р. по 27.06.1990р. проживала в АДРЕСА_1 . З 01.03.1988р. по 03.05.1994р. працювала економістом у ВАТ «Іванківський маслозавод». З 29.04.1990р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . З 27.06.1990р. по 29.01.1999р. була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . З 03.05.1994р. по 26.06.2006р. працювала у податковій інспекції Іванківського району, та була звільнена з займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності. 14.02.2025 року в зв`язку із досягненням заявницею пільгового пенсійного віку, який передбачено ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона звернулась до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з приводу призначення її пенсії. В подальшому заявниця отримала лист Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області 1000-0902-8/21060 від 14.02.2025р. про відмову у призначенні її пенсії. Підставою відмови є відсутність підтвердженого факту проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення у період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р.

Таким чином, Законом №796-ХІІ передбачено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Підтвердження факту постійного проживання в селище Іванків Вишгородського району Київської області в період з період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р. заявниці потрібно для підтвердження дійсного проживання у зоні гарантованого добровільно відселення та для отримання різного роду пільг.

Встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання заявниці в селищі Іванків Вишгородського району Київської області в період у період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р. не пов`язане з вирішенням спору про право, а лише породжує для заявника юридичні наслідки.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 04.08.2025 року заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримує повністю, просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, спір вирішити на розсуд суду.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Шпилі Іванківського району Київської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області від 17.06.2008 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 28.01.1963р.

З витягу з реєстру територіальної громади №2025/010364635 від 29.07.2025р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.02.1988 по 27.06.1990р. проживала за адресою: АДРЕСА_3 , з 29.01.1999р. проживала за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 28.04.1990 року, убачається що 28.04.1990 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом ЗАГС Іванківського райвиконкому Київської області, актовий запис 22.

Відповідно до довідки №1 від 05.02.2025 р., виданої ПАТ «Іванківським маслозаводом», заявниця дійсно працювала на ВАТ «Іванківський маслозавод» економістом з 01.03.1988р. /наказ №29 п.2 від 29.02.1988р. по 03.05.1994р. /наказ №19 п.3 від 03.05.1994р./. Також зазначено, що з квітня 1990 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , який до жовтня 2009 року знаходився на балансі ВАТ «Іванківський маслозавод». Додатково з квітня 1990р. по жовтень 1998р. АДРЕСА_2 , з жовтня 1998р. АДРЕСА_4 .

Згідно довідки №2 від 05.02.2025р. виданої ПАТ «Іванківським маслозаводом», встановлено, що ДП «Іванківський маслозавод» було переформовано в ВАТ «Іванківський маслозавод» згідно Наказу №52 від 05.12.1996р. Фонду Державного Майна України. ВАТ «Іванківський маслозавод» переформовано у ПАТ «Іванківський маслозавод» на підставі Протоколу №1-2014 від 25.04.2014р.

З наданої суду трудової книжки серії НОМЕР_5 убачається, що ОСОБА_4 з 01.03.1988 року по 03.05.1994р. перебувала на посаді економіста «Іванківського маслозаводу». З 03.05.1994р. по 26.06.2006р. працювала у Державній податковій інспекції на різних посадах.

Разом з тим, суду в якості доказу було надано:

-копію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в судинку АДРЕСА_1 ;

-копію ордера №129 від 29.04.1990р. виданий ОСОБА_3 на право зайняття однієї кімнати загальною площею 13.9 кв.м. в квартирі АДРЕСА_6 ;

-копію ордера №26 від 20.10.1998р. виданий ОСОБА_1 на право зайняття однієї кімнати загальною площею 16,0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_7 ;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в см.Іванків Іванківського району Київської області. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 має посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, серії НОМЕР_6 від 04.03.1993р.

Відповідно до п. 5 ч. 6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою КМУ « 551 від 11.07.2018 р. - потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які станом на 1 січня 1993 р. прожили в зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, і таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії Б зеленого кольору.

Видане позивачу посвідчення не визнавалось недійсним, а наданий заявнику статус не скасований, тобто відсутні підстави ставити під сумнів наданий заявнику статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Отже, наявне у заявника посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії підтверджує факт проживання на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років.

Таким чином, Законом №796-ХІІ передбачено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Тобто, питання проживання позивачем не менше трьох років у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні статусу потерпілої особи.

Отже, отримання заявницею вказаного посвідчення у 1994 році також є підтвердженням її постійного проживання станом на 1 січня 1991 р. не менше трьох років в зоні гарантованого добровільного відселення.

Підтвердженого факту постійного проживання в селище Іванків Вишгородського району Київської області в період з 27.06.1990 р. по 29.01.1999 р. заявниці потрібно для підтвердження дійсного проживання у зоні гарантованого добровільно відселення та для отримання різного роду пільг.

Встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання заявниці в селищі Іванків Вишгородського району Київської області в період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р. не пов`язане з вирішенням спору про право, а лише породжує для заявника юридичні наслідки.

В іншому порядку, окрім судового встановити зазначений факт заявниця не взмозі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто у даній частині ст. 256 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 256 ЦПК. До таких умов віднесено:

1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного, керуючись статтями76-81,83,258-259,263-268,273,293,315,319,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в селищі Іванків Вишгородського району Київської області в період з 27.06.1990р. по 29.01.1999р.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гончарук