Справа № 393/524/25
пров. 2/393/292/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА

КОМПАНІЯ «АЛАНД»,

треті особи: - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального

округу Горай О.С.,

- приватний виконавець виконавчого округу міста Києва

Малкова М.В.

представники учасників справи:

представник позивачки - адвокат Лазорко Р.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка через свого представника - адвоката Лазорко Р.Й. звернулася до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., був вчинений виконавчий напис за №42082 виданий 08.09.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» (далі ТОВ «ФК «АЛАНД») заборгованості в сумі 15 937,50 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. було відкрито виконавче провадження №63802818 від 03.12.2020р. На теперішній час виконавче провадження триває, що підтверджується сріншотом з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Позивачка вважає виконавчий напис незаконним, а тому таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. З 22.02.2017р. нотаріуси України не мають права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 ЗУ «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. Тобто,нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, та порушено вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Так, в порушення положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався. У зв`язку з тим, що між позивачкою та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, договори у письмовій формі, та грошові кошти позивачка від відповідача не отримувала, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021р. №1 свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю №8679 від 26.12.2011р. видане ОСОБА_2 , анульовано, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, грубим порушенням закону, які завдали шкоди інтересам держави, фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, за умови, що такі порушення встановлені рішенням суддів, а також набранням законної сили рішенням суддів про порушення нотаріусом вимог законодавства про вчиненні ним нотаріальних дій. Про існування боргу в позивачки перед відповідачем, позивачка дізналася з автоматизованої системи виконавчих проваджень, та взагалі не погоджується із розміром заборгованості, так як вона гроші від відповідача не отримувала, а отже, вона не є безспірною. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, з якою позивачка категорично не погоджується та вважає її неправомірною, оскільки заборгованість за кредитним договором на її думку не є безспірною. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням наведених обставин, вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, що і змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом. В зв`язку з чим, просить суд визнати виконавчий напис №42082 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального окгугу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в сумі 15 937,50 грн, таким що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні 63802818 та стягнути з відповідача понесенні судові витрати.

Разом з позовною заявою позивачка подала до суду і заяву про забезпечення позову, в якій просила зупинити стягнення по виконавчому провадженню №63802818 від 03.12.2020 року відкритого на підставі виконавчого напису вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрованим в реєстрі за №42082 про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в розмірі 15937,50 грн, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В., до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2025 року заяву про забезпечення позову поданою позивачкою ОСОБА_1 було задоволено.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також, даною ухвалою суду задоволено клопотання позивачки про витребування доказів та витребувано у третьої особи у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у строк до 21.10.2025р., виконавчий напис та засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 08.09.2020р. за №42082 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) накористь ТОВ "ФК "АЛАНД" заборгованості в сумі 15 937,50 грн.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу та третім особам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лазорко Р.Й. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, від представника позивачки надійшла заява 27.10.2025р., в якій остання просила суд провести розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує, наполягає на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв, з відповідними клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляв,з відповідними клопотаннями та заявами до суду не звертався, пояснень по справ не надавав. Витребуванні судом докази ухвалою суду від 05.09.2025 року на адресу суду не надав, про причини невиконання ухвали суду не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В.у судове засідання не з`явилася, з відповідними клопотаннями та заявами до суду не зверталася, пояснень по справі не надавала.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивачки, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту таких прав.

Також ст. 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до правового змісту положень ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис 08.09.2020р. зареєстрований в реєстрі за №42082 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором 148804/0005ХSGF від 26 липня 2013 року, якладеного з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 148К від 23 березня 2018 року є ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, напідставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ «ФК «АЛАНД»(адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, ) (стягувач), заборгованості за кредитним договором 148804/0005ХSGF від 26 липня 2013 року, яким стягується заборгованість за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року в сумі 15 437,50 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумую кредиту в розмірі - 13 228,17 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі - 2 209,33 грн, а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 15 937,50 грн (а.с.49 зворот).

03.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63802818, якою постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за №42082 виданого 08.09.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»,адреса: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 14, офіс 301, , заборгованості в сумі 15 937,50 грн. Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1593,75 грн (а.с. 12).

Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.07.2025р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. по викноавчому провадженню ВП №63802818 звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» (а.с. 13).

Крім того стороною позивача надано копію договору 148804/0005ХSGF про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту від 26 липня 2013 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» (а.с. 48-49).

Позивачка зазначає, що виконавчий напис не підлягає виконанню та є незаконним, оскільки його було вчинено нотаріусом з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Так, в порушення положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, з якою позивачка категорично не погоджується так як кошти не отримувала від відповідача, а тому заборгованість за кредитним договором на її думку не є безспірною.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Крім того, матеріали справи не містять й доказів того, що позивачка дійсно отримувала претензію від відповідача щодо виплати заборгованості, а також того, що нотаріус дійсно направляв боржнику письмову вимогу про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, так і того, що боржник отримував вказану претензію щодо виплати заборгованості чи письмових повідомлень про вчинення виконавчого напису, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком.

Між тим, відповідачемТОВ «ФК «АЛАНД» взагалі не надано суду будь-яких інших доказів, що підтверджували б наявність кредитної заборгованості у позивачки перед ним, у розмірі, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

В свою чергу, суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964).

В той же час варто зауважити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 08.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14.

Суду не надано оригінал кредитного договору, за яким позивачкою (боржником) допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, надано лише його копію, а тому суд не має доказів того, що договір, який надавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, що з врахуванням і цієї обставини, яка встановлена в судовому засіданні, дає правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17.

Також, слід зазначити, що нотаріус, при перевірці представлених йому банком документів, не пересвідчився про вручення боржнику ОСОБА_1 вимоги про дострокове погашення кредиту, не переконався про відсутність між сторонами кредитного договору будь-якого спору щодо наявності та розміру заборгованості, яка нарахована банком, оскільки стягувачем не було надано виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості, що також свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.

Жодних інших доказів стороною відповідачаТОВ «ФК «АЛАНД», що могли б спростувати доводи сторони позивача суду надано не було.

З вищевикладеного вбачається, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 08.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №42082 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити, так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні.

Крім цього також слід зазначити, щодо заяви сторони позивача про поновлення строків позовної давності.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про вказаний виконавчий напис позивачка дізналась 25.07.2025р., після відкриття виконавчого провадження.

А тому, заява сторони позивача про поновлення строків позовної давності не є слушною, так як з матеріалів справи не вбачається, що строк на звернення до суду з даним позовом, позивачкою був пропущений.

Скасування заходів забезпечення позову передбачено ст. 158 ЦПК України.

Відповідно до частини першої зазначеної статті суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Тому, після набрання чинності даним рішенням суду необхідно скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2025 року у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 08.09.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 42082.

Крім того, у позовній заяві, адвокат Лазорко Р.Й., яка діє в інтересах позивачки у справі ОСОБА_1 , просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано наступні документи: - копія договору №71 про надання правничої допомоги від 27.08.2025р., який укладено між адвокатом Лазорко Р.Й. та клієнтом ОСОБА_1 , згідно якого, послуги за надання професійної правничої допомоги складають 4000,00 грн; - копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лазорко Р.Й. від 30.08.2025р. на загальну суму 4000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛГ №000214 (а.с.18-21).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України", від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, а заявлена до стягнення з відповідача сума відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи під час консультації, при складанні позовної заяви, вивчення справи та судової практики, представлення інтересів клієнта в суді, та їх значення для справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви адвоката Лазорко Р.Й., яка діє в інтересах позивачки у справі ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, та виходячи із того, що позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 4000, 00 грн.

Щодо розподілу наявних судових витрат по справі у виді судового збору, що сплатила позивачка при подачі позову слід зазначити наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволені у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею при зверненні до суду судові витрати в загальному розмірі 1816,80 грн, що складаються з судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та з судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»(місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, м. Київ, 01033), треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (місцезнаходження: вул. Велика Бердичівська, буд.35, м. Житомир, 10008), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна (місцезнаходження: вул. Поправки Юрія, 6, м. Київ, 02094) про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 08 вересня 2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за № 42082 щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (місцезнаходження: 01033, м. Київ вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, код ЄДРПОУ 42642578) заборгованості в сумі 15 937,50 грн.

Після набрання чинності даним рішенням суду скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно з ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2025 року у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08 вересня 2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 42082.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (місцезнаходження: 01033, м. Київ вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору у розмірі 1816,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (місцезнаходження: 01033, м. Київ вул. Саксаганського, буд.14, офіс 301, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 4000,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити позивачці, відповідачу та третім особам.

Суддя Є.О. Подліпенець