Справа № 190/1012/23
Провадження №2/190/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Бордюг Л.В..

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про витребування земельної ділянки та скасування запису про інше речове право,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про витребування земельної ділянки та скасування запису про інше речове право.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником земельної ділянки загальною площею 9,2700 га, що розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0093, що залишилась після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя 15.03.2013 року між матір`ю та ФОП ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, тобто до 11.10.2023 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.10.2013 року, номер іншого речового права 3061417. У зв`язку з тим, що він не мав наміру продовжувати дію договору оренди, з питанням повернення земельної ділянки звернувся до ФОП ОСОБА_5 , від якого дізнався, що належна йому земельна ділянка не перебуває в його користуванні, а передана на підставі договору оренди від 07.12.2017 року в користування ФОП ОСОБА_4 терміном на 10 років. Йому відомо, що його матір за життя не підписувала угоду про дострокове припинення договору оренди з ФОП ОСОБА_5 та договір оренди земельної ділянки з ФОП ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним, просить зобов`язати ФОП ОСОБА_4 повернути йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0093, площею 9,270 га, що розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області; скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0093 проведеної 07.12.2017 року державним реєстратором Дніпропетровського обласного комунального підприємства «П`ятихатське бюро технічної інвентаризації», номер запису про інше речове право 23861120.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 07 грудня 2017 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_6 передала, а ФОП ОСОБА_4 отримав в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0093, площею 9,270 га, що розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області. Договір оренди укладено на 10 років. Починаючи з 2017 року відповідач ФОП ОСОБА_4 умови договору оренди виконував належним чином, орендну плату сплачував вчасно та у повному обсязі як померлій ОСОБА_6 , так і новому власнику ОСОБА_1 , а тому вважає, що вимоги позивача не є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити.

Третя особа ФОП ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, вважає, що обставини зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності, а тому у задоволенні позову просив відмовити. Крім того зазначив, що дійсно 15.03.2013 року між ним та з ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер № :01:001:0093 терміном на 10 років. В 2017 році вирішив припинити підприємницьку діяльність, пов`язану з обробкою сільськогосподарських земель, у зв`язку з чим запропонував всім своїм пайщикам укласти угоду про дострокове припинення договорів оренди земельних ділянок. Таким чином, 11.12.2017 року між ним та ОСОБА_6 було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_6 .. Також йому відомо, що ОСОБА_6 особисто звернулась до нього з питанням, щоб він передав належну їй земельну ділянку ОСОБА_4 /а.с.69/.

Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

15 березня 2013 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_6 передала ФОП ОСОБА_5 в строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 9,2700 га строком на 10 років./а.с. 10-11/.

Відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, договір оренди від 15.03.2013 року, укладений між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 припинено на підставі угоди про припинення від 07.12.2017 року/а.с.14/.

07 грудня 2017 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_6 передала ФОП ОСОБА_4 в строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 9,2700 га строком на 10 років, кадастровий номер :01:001:0093, що підтверджується копією договору оренди 07 грудня 2017 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332648379 від 17.05.2023 року/а.с.12-13, 15-16/.

Відповідно до п. 8 Договору орендна плата виплачується Орендарем у грошовій формі у розмірі 3% розміру від вартості земельної ділянки, що становить 9045,48 грн.

Згідно п. 10 Договору орендна плата сплачується один раз на рік до 30 грудня поточного року. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення /а.с. 12-13/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді земельної ділянки загальною площею 9,2700 га, що розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0093 прийняв позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №332648379 від 17.05.2023 року/а.с.15-16/.

Згідно копій видаткових касових ордерів 16 грудня 2018 року ОСОБА_6 отримала орендну плат у розмірі 12 000 грн./а.с.60/, 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 отримала орендну плату у розмірі 15000 грн./а.с.61/, 11 грудня 2020 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 50000 грн./а.с.62/, 24 листопада 2021 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 70000 грн./а.с.63/, 30 листопада 2022 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 70000 грн./64/, 03 грудня 2023 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 30000 грн./а.с.196/

Відповідно до фіскального чеку від 18.12.2024 року ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_4 отримав орендну плату в розмірі 70000 грн./а.с.203/.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №9248/24-32 від 12.06.2025 року підпис від імені ОСОБА_6 у договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2017 року, укладеному між ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою/а.с. 170-174/.

Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків.

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частині першій статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено письмову форму договору оренди землі.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У статті 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України.

Тобто як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Зазначений правовий висновок сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19.

До правових висновків, що неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним у силу вимог закону), дійшла Велика Палата Верховного Суду й у постанові від 27листопада 2024 року в справі cправа № 204/8017/17(провадження № 14-29цс23).

Судом встановлено та підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №9248/24-32 від 12.06.2025 року, що підпис від імені ОСОБА_6 у договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2017 року, укладеному між ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про доведеність факту не підписання договору оренди землі ОСОБА_6 ..

Аргументи представника відповідача ОСОБА_3 про фактичне виконання позивачем не підписаного договору оренди земельної ділянки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, відповідач надав до суду докази, які на його переконання свідчать про визнання позивачем факту укладення договору, а саме копії видаткових касових ордерів, з яких вбачається, що 16 грудня 2018 року ОСОБА_6 отримала орендну плату у розмірі 12 000 грн./а.с.60/, 25 листопада 2019 року ОСОБА_6 отримала орендну плату у розмірі 15000 грн./а.с.61/, 11 грудня 2020 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 50000 грн./а.с.62/, 24 листопада 2021 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 70000 грн./63/, 30 листопада 2022 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 70000 грн./64/, 03 грудня 2023 року ОСОБА_7 отримав орендну плату у розмірі 30000 грн./а.с.196/, 18.12.2024 року ОСОБА_1 від ФОП ОСОБА_4 отримав орендну плату в розмірі 70000 грн./а.с.203/.

Надавши оцінку вказаним доказам, суд приходить до висновку, що надані відповідачем докази не можуть бути беззаперечним свідченням того, що саме власник спірної земельної ділянки ОСОБА_1 за договором оренди землі від 07 грудня 2017 року отримував орендну плату за 2020-2023 року, оскільки як вбачається з копій видаткових касових ордерів орендну плату за вказані роки отримував ОСОБА_7 . При цьому, факт отримання орендної плати за вказані роки в судовому засідання позивач заперечував.

Крім того, саме по собі отримання як позивачем та і ОСОБА_6 орендної плати за землю від відповідача за 2018, 2019, 2024 роки не може свідчити про досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов спірного договору оренди землі, а отже і бути підставою для висновку про укладеність та виконуваність стороною орендодавця цього правочину.

Таким чином, матеріали справи не містять, а відповідач в порядку статті 81 ЦПК України не надав належних, допустимих та достовірних доказів отримання позивачем орендної плати за землю протягом усього періоду існування спірних правовідносин та досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договорів, передбачених Законом України «Про оренду землі», а тому суд приходить до висновку про відсутність між сторонами правовідносин за договором оренди земельної ділянки від 07 грудня 2017 року.

Уданій справі спірні правовідносини виникли з тих підстав, що правочин не був укладений у належній для договору оренди землі письмовій формі, оскільки ОСОБА_6 його не підписувала, а його виконання з боку позивача у вигляді отримання орендної плати за весь час існування спірних правовідносин суперечить матеріалам справи.

Отже, волевиявлення ОСОБА_6 на надання належної їй земельної ділянки в користування орендаря ФОП ОСОБА_4 , не підтверджено ні особистим підписом, а ні діями позивача по отриманню орендної плати.

З огляду на встановлені у цій справі обставини, не підписання ОСОБА_6 договору оренди земельної ділянки від 07 грудня 2017 року, відсутність достовірних доказів щодо отримання позивачем орендної плати на підставі цього договору, його права підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом повернення йому спірної земельної ділянки, що перебуває у користуванні відповідача без відповідної правової підстави та скасування державної реєстрації права оренди цієї земельної ділянки.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про витребування земельної ділянки та скасування запису про інше речове право задовольнити.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарствого виробництва, кадастровий номер :01:001:0093 площею 9,270 га, що розташована на території Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Скасувати запис про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0093, проведеної 07 грудня 2017 року державним реєстратором Дніпропетровського обласного комунального підприємства «П`ятихатське бюро технічної інвентаризації», номер запису про інше речове право 23861120.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. та витрати за проведення судово почеркознавчої експертизи у розмірі 15145 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять ) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2025 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса