ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/4787/24
Номер провадження: 22-ц/819/610/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л. А.,

суддів: Бездрабко В. О.,

Радченка С. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» ,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Луб Владислава Володимировича на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 травня 2025 року ухвалене під головуванням судді Сікори О.О.,

встановив:

01 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір заява № 003-21795-240413 за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000,00 гривень на 50 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача за реквізитами, вказаними у заяві до Банку, що підтверджується випискою банку від 25 квітня 2013 року за особовим рахунком НОМЕР_1 /UAH за період з 25 квітня 2013 року по 25 квітня 2013 року.

02 червня 2020 року між публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» укладений Договір №2253/К про відступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 003-21795-240413 відступлено Позивачу.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 02 червня 2020 року виникла заборгованість за договором, яка становить 36910,47 гривень в тому числі: основна сума заборгованості - 8293,46 гривні; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 3571,26 гривні; заборгованість по комісіях - 24430,00 гривні; суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 430,41 гривні; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 185,34 гривні.

Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» загальну суму заборгованості в сумі 36910,47 гривни та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

Заочним рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованість у розмірі 36910,47 гривень в тому числі: основна сума заборгованості - 8293,46 гривень; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 3571,26 гривень; заборгованість по комісіях - 24430,00 гривень; суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 430,41 гривень; суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 185,34 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 лютого 2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Луб В.В. про перегляд заочного рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2024 року задоволено. Заочне рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2024 року скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

26 лютого 2025 року представником ОСОБА_1 адвокатом Луб В.В. подано заяву про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору. Вказане клопотання було сформоване в системі «Електронний суд».

Заочним рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 травня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованість у розмірі 36910,47 гривень в тому числі: основна сума заборгованості - 8293,46 гривень; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 3571,26 гривень; заборгованість по комісіях - 24430,00 гривень; суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 430,41 гривень; суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 185,34 гривень. Стягнено з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ОСОБА_1 адвокат Луб В.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою сформувавши її в системі «Електронний суд», в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції не була врахована заява про закриття провадження у справі подана представником відповідача 26 лютого 2025 року сформувавши її в підсистемі «Електронний суд», з якої вбачається, що предметом розгляду даної справи послугувала заборгованість Відповідача перед Позивачем щодо кредитного Договору №003-21795-240413 від 24 квітня 2013 року.

Проте 06 лютого 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було направлено відповідачеві інформаційний лист за №06-2/ПФ-К та повідомлено, що у разі передачі ОСОБА_1 коштів у розмірі не менше ніж 8 293 гривень 43 коп. у строк до 27 лютого 2025 року, Товариство зобов`язується: всі отримані кошти спрямувати на погашення заборгованості за Кредитним договором, надати довідку про відсутність заборгованості за Кредитним договором, ініціювати припинення всіх наявних судових та/або виконавчих проваджень стягнення заборгованості за кредитним договором, що були ініційовані Товариством. У зв`язку з чим 07 лютого 2025 року ОСОБА_1 було сплачено відповідну суму грошових коштів в розмірі 8 293 гривень 46 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від (наявна в матеріалах справи).

10 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримав довідку Банку про відсутність заборгованості вих. №10-02/25-ПФ-К (наявна в матеріалах справи), відповідно до якої Позивач підтвердив, що станом на 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором перед Товариством.

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» не скористалося.

Частинами 1-3 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рушення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається зі змісту позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» звернулося до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір заява № 003-21795-240413 за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000,00 гривень на 50 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача за реквізитами, вказаними у заяві до Банку, що підтверджується випискою банку від 25 квітня 2013 року за особовим рахунком НОМЕР_1 /UAH за період з 25 квітня 2013 року по 25 квітня 2013 року.

02 червня 2020 року між публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» укладений Договір №2253/К про відступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 003-21795-240413 відступлено Позивачу.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором станом на 02 червня 2020 року виникла заборгованість за договором, яка становить 36910,47 гривень в тому числі: основна сума заборгованості - 8293,46 гривні; заборгованість за нарахованими процентами по кредиту - 3571,26 гривні; заборгованість по комісіях - 24430,00 гривні; суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту - 430,41 гривні; сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - 185,34 гривні.

06 лютого 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» ОСОБА_1 направлено інформаційний лист з вих. №06-2/ПФ-К в якому повідомлено, що у разі передачі ОСОБА_1 коштів у розмірі не менше ніж 8 293 гривень 46 коп. у строк до 27 лютого 2025 року, Товариство зобов`язується: всі отримані кошти спрямувати на погашення заборгованості за Кредитним договором, надати довідку про відсутність заборгованості за Кредитним договором, ініціювати припинення всіх наявних судових та/або виконавчих проваджень стягнення заборгованості за кредитним договором, що були ініційовані Товариством.

07 лютого 2025 року ОСОБА_1 здійснив платіж у розмірі 8 293 гривень 46 коп. на рахунок Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» із призначенням платежу повернення кредиту згідно договору №003-21795-240413 від 24 квітня 2013 року (квитанція № 1.91798163.1 а.с. 55).

10 лютого 2025 року ОСОБА_1 отримано довідку про відсутність заборгованості вих. №10-02/25-ПФ-К (наявна в матеріалах справи), відповідно до якої Позивач підтвердив, що станом на 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 не має заборгованості за кредитним договором перед Товариством. Претензії фінансового або майнового характеру за вищевказаним Кредитним договором з боку Товариства до ОСОБА_1 відсутні.

Вказані обставини підтверджені представником позивача адвокатом Ружицьким О.А. від 08 жовтня 2025 року.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказувала, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Статтею 377 ЦПК України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині. Відповідно до наведеної статті судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 09 березня 2021 року у справі № 914/1034/18, від 10 вересня 2021 року у справі №910/13848/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 910/14363/21, від 25 липня 2019 у справі № 916/144/18 про те, що закриття апеляційним судом провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України може бути здійснено, якщо предмет спору припинив існування після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, позаяк відсутні підстави для скасування рішення лише з цих мотивів, якщо його законність та обґрунтованість не спростована за наслідками апеляційного розгляду.

Таким чином, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду висновує, що суд закриває провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору. У випадку виникнення обставин припинення існування предмета спору на стадії апеляційного (касаційного) перегляду справи, відсутні підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України та скасування судового рішення по суті спору лише з мотивів виникнення зазначених обставин, якщо законність та обґрунтованість судового рішення не спростована за наслідками апеляційного (касаційного) розгляду справи.

Водночас у разі, якщо при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції встановлено наявність підстав, за яких судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим, то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Подібний підхід застосовний відповідно до частини третьої статті 278 ГПК України, згідно із якою у разі, якщо настала смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництво (пункт 6 частини першої статті 231 ГПК України) після ухвалення судового рішення, застосуванню підлягають положення статті 231 ГПК України у разі, якщо судом першої інстанції ухвалено, відповідно, незаконне і необґрунтоване рішення.

Отже, при застосуванні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України слід враховувати, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми процесуального законодавства можливе у разі, коли:

- предмет спору існував на момент порушення провадження у справі та припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення і ці обставини не були взяті до уваги судом першої інстанції при ухваленні судового рішення;

- при апеляційному перегляді судового рішення першої інстанції встановлено, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним і необґрунтованим то, у разі встановлення також і обставин припинення існування предмета спору, які (обставини) виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, таке рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №916/3006/23.

Враховуючи, що у переглядаємій апеляційним судом справі наявні безумовні підстави для скасування заочного рішення суду, з врахуванням вимог пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України та з огляду на те, що під час розгляду справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_1 добровільно погашено заборгованість за кредитним договором № 003-21795-240413 від 24 квітня 2013 року, що не заперечується позивачем, то за цієї обставини припинив існувати між сторонами предмет спору, а тому з врахуванням правової позиції Верховного Суду у справі №916/3006/23, оскаржуване рішення слід скасувати та закрити провадження в справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 377, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Луб Владислава Володимировича задовольнити частково.

Заочне рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 19 травня 2025 року скасувати та постановити у даній справі нове судове рішення, яким провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко