Справа № 298/1007/25
Номер провадження 2/298/239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Зизич В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельник В.В.,

номер справи 298/1007/25,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 2003 року по 2018 рік сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах, у них народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилається, що відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №6 від 15.07.2025 та №0 від 15.07.2025, батьком дітей значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зазначає, що неповнолітні діти проживають разом з нею, відповідач же у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, досягнути домовленості щодо утримання дітей в позасудовому порядку вони не можуть.

Стверджує, що відповідач я вляється працездатним, здоровим чоловіком і має змогу надавати матеріальну допомогу, але не проявляє своєї доброї волі ні в участі у вихованні дітей, ні в їх утриманні. У відповідача наявне постійне місце роботи, так як він проходить військову службу в підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням наведеного, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

У судове засідання 4 листопада 2025 року учасники судового розгляду не з`явилися.

Позивачка, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача, в якій просить розглянути справу №298/1007/25 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей без її участі. Позовну заяву підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у ній.

Представник позивачки адвокат Брітова Е.А. у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу №298/1007/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей без її участі. Позовну заяву підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило.

Судові повістки про виклик в судові засідання, які надсилалися ОСОБА_2 за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, поверталися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

З відповіді, наданої Центром надання адміністративних послуг Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, слідує, що згідно реєстру територіальної громади Великоберезнянської селищної ради, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знятий 21.10.2022, за заявою особи, із зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

З відповіді №1642223 від 06.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру за параметрами запиту ОСОБА_2 , особу не знайдено.

З інформації, що надана ГУ ДМС України в Закарпатській області слідує, що згідно інформації, яка міститься у відомчій інформаційній системі ДМС, станом на 06.08.2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться знятий з реєстраційного обліку 21.02.2022 з адреси: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Судом було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №298/1007/25 відповідача ОСОБА_2 . В силу ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі являються батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказані обставини стверджуються даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , де батьком значиться ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 . Зазначене також узгоджується з інформацією що міститься у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 15 липня 2025 року.

Також вказане підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_2 , де батьком значиться ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 . Зазначене також узгоджується з інформацією що міститься у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 15 липня 2025 року.

Неповнолітні діти сторін по справі зареєстровані та проживають разом з позивачкою, тобто з матір`ю за адресою місця її реєстрації, а саме: АДРЕСА_2 , про що свідчать наявні у матеріалах справи витяги з реєстру територіальної громади стосовно адреси місця проживання, номер витягу: 2025/008949987 від 04.07.2025; номер витягу: 2025/009088474 від 07.07.2025; номер витягу: 2025/009088287 від 07.07.2025, та Акт про встановлення факту проживання від 9 липня 2025 року.

Позивачка, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків з надання дітям матеріального утримання, тобто на факт порушення права дітей на матеріальне забезпечення їх батьком, звернулась до суду за захистом свого порушеного права.

Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу виконання обов`язку утримувати дитину, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - невиконання відповідачем обов`язку щодо матеріального утримання своїх дітей та відсутності домовленості між батьками щодо визначення способу виконання такого обов`язку, суд вважає, що порушене право позивачки, з якою проживають діти, підлягає захисту шляхом постановлення рішення про стягнення аліментів.

При цьому суд враховує аргументи позивачки, наведені нею на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не спростовані відповідачем, хоча останній мав таку можливість, та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Водночас суд погоджується із запропонованим до стягнення позивачем розміром аліментів.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України, бере до уваги необхідність створення для дітей такого рівня життя, який був би достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, враховує права дітей на достатній життєвий рівень, та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий розмір аліментів, на переконання суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітніх дітей сторін по справі і є реально можливим для сплати відповідачем.

Водночас, суд зважаючи на положення ст.182 СК України, враховує при визначені означеного вище розміру аліментів матеріальний стан позивача, відсутність відомостей щодо незадовільного матеріального стану та незадовільного стану здоров`я відповідача, а також відсутність відомостей щодо наявності у останнього зобов`язань з приводу утримання інших осіб.

Враховується судом і та обставина, що відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів на підтвердження обставин щодо неможливості сплати аліментів до суду не надав.

Суд зауважує на тому, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дітей, виходячи з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

При вирішенні даного спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 141, 150, 155, 180-182, 184 СК України та на окремі з яких вірно посилається позивачка у поданому позові.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивачка звернулась із позовом до суду з 22 липня 2025 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави.

При цьому, судом враховується те, що позивач при звернені до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 4 листопада 2025 року.

Суддя Зизич В.В.