Справа № 527/2240/25
провадження 2/527/1055/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря

судового засідання - Семенової К.М.,

представника позивача - Іваницьких Ю.В. (в режимі відеоконференції),

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/2240/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2025 року представник позивача звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 116893,55 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 03.12.2021 ОСОБА_1 встановила мобільний додаток monobank, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписала Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг «Monobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, що розміщені за відповідним посиланням складають Договір про надання банківських послуг. Пунктом 2 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг Monobank, відповідач просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка на 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 100000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

Станом на 29.07.2024 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором станом на 11.05.2025 року становить 116893,55 грн, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 116893,55 грн. Банк 29.07.2024 року направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.12.2021року у розмірі 116893,55 грн та судовий збір.

21 серпня 2025 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву у якому зазначила, що не визнає позовні вимоги, оскільки кредитні кошти в сумі 100000,00 грн були викрадені 21.12.2023 з 09 год 25 хв 10 сек до 09 год. 29 хв.10 сек. шляхом перерахування коштів 11 платежами. Про викрадення коштів вона відразу повідомила позивача, який запропонував звернутися їй до поліції. 21.12.2023 в час коли були викрадені кошти вона перебувала на контрольно-пропускному пункті Рава-Руська у Львівській області. За її заявою Глобинським відділом № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 за ознаками злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідство про якому на даний час триває. Після повідомлення позивача про незаконні дії її картку було заблоковано, а кошти які знаходяться на ній позивач продовжує списувати самостійно у рахунок нарахування відсотків. Позивачем не надано будь-яких доказів, яким саме чином були списані кошти (розрахунок карткою, перерахуванням з рахунку на рахунок, тощо), що свідчить про незабезпечення позивачем несанкціонованого втручання і роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж та кібербезпеки електронної системи розрахунків.

Посилаючись на те, що вона не використовувала кредитні кошти відповідач просила суд, відмовити позивачу у задоволенні позову.

03 вересня 2025 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що згідно виписки «Рух коштів по картці від 11.05.2025», 21.12.2023 були здійснені наступні транзакції всього на суму 98 921.46 грн., а саме: 21.12.2023 09:25:10 - 519.2 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:25:47 - 788.46 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:26:04 - 1015.68 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:26:21 - 1262.97 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:26:44 - 1952.97 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:27:05 - 2694.08 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:27:23 - 12358.55 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:27:39 - 15322.28 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:27:56 - 19039.61 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:28:44 - 21995.00 грн. (Продукти та супермаркети) 21.12.2023 09:29:10 - 21972.66 грн. (Продукти та супермаркети). Згідно витягу із програмного комплексу Банку- Operator Desk 21.12.2023 09:43 картку було заблоковано, після звернення відповідача до банку 21.12.2023.

21.12.2023 відповідач звернулася до банку телефоном із повідомленням про несанкціоновані транзакції, у зв`язку з чим, банком було заблоковано платіжну картку відповідача. Цього ж дня, представник банку повторно зателефонував відповідачу з метою уточнення обставин, за яких були здійснені спірні операції. Зі змісту розмови та поданих позивачем матеріалів встановлено наступне: відповідач отримала SMS-повідомлення від невідомого номера телефону із текстом про неможливість відправки нібито посилки через відсутність адреси, повідомлення містило посилання, за яким відповідач добровільно перейшла та ввела реквізити своєї платіжної картки; відповідач підтвердила, що жодних посилок не очікувала, а скріншот вказаного повідомлення надіслала у чат Банку; після введення реквізитів картки на шахрайському ресурсі відбулося списання коштів у межах кредитного ліміту. Відповідно до умов Договору банківського обслуговування та усталеної практики Верховного Суду, ризик втрати коштів унаслідок розголошення клієнтом своїх персоналізованих даних третім особам несе сам клієнт. Дії відповідача (перехід за сумнівним посиланням, введення реквізитів картки на сторонньому ресурсі, попри відсутність об`єктивної потреби) є порушенням умов Договору та правил безпеки користування банківськими послугами. Такі дії сприяли здійсненню шахрайських операцій і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з утворенням заборгованості. Таким чином, відповідальність за збитки, що виникли внаслідок зазначених транзакцій, покладається на відповідача, а заборгованість, утворена в результаті проведених операцій, підлягає стягненню на користь банку.

Витяг з ЄРДР не є належним доказом, оскільки у ньому зазначена інша сума викрадених коштів, аніж у протоколі допиту потерпілої. Крім того, протокол допиту потерпілої, проведений на стадії досудового розслідування без дотримання принципу змагальності, не може вважатися належним і допустимим доказом факту вчинення шахрайства та не може бути покладений судом в основу рішення у даній справі. Він відображає лише суб`єктивне бачення відповідача і не містить процесуально перевіреної та підтвердженої інформації про події, на які вона посилається. Якщо в межах кримінального провадження буде встановлено конкретних осіб, які вчинили шахрайство, та/або якщо буде встановлена майнова шкоди, відповідач має право подати цивільний позов у межах кримінального провадження до винних осіб про відшкодування шкоди, завданої злочином. Проте на сьогоднішній день, відповідальність щодо повернення заборгованості несе саме відповідач. Карта була заблокована вже після спірних транзакцій. Тобто, відповідач не вжив термінових заходів, чим порушив договір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив та крім того пояснила суду, що банком доведено звукозаписами поданими до суду через електронний суд, що відповідачу 02.12.2023 на телефон прийшло смс-повідомлення та вона перейшла за посиланням зазначеним у повідомленні та ввела номер картки, а отже розголосила особисті відомості.

Відповідач в судовому засіданні пояснила суду, що вона підтверджує факт укладання кредитного договору з банком та користування кредитною карткою Monobank. Кредитний ліміт на її картку був встановлений мінімальний, проте в подальшому його було збільшено до 100000,00 грн, хоча вона не подавала заявку на його збільшення. Перед тим, як їхати з дитиною на відпочинок, 18.12.2023 вона поклала на картку грошові кошти в сумі 4000,00 грн. 21.12.2023, вона перебувала в автобусі у м. Львові та їхала на екскурсію. Коли зайшла в мобільний додаток, то помітила, що з її картки було знято за 4 хвилини грошові кошти 11 платежами в сумі 98921,00 грн. При цьому пояснила, що їй не приходило жодних підтверджень на списання коштів, хоча зазвичай коли вона здійснює переказ грошових коштів, їй завжди приходить повідомлення з підтвердженням. Вона відразу зателефонувала на гарячу лінію банку, де повідомила про зняття коштів, проте працівниця порадила їй звернутися до кіберполіції та її картку було одразу заблоковано. Дійсно, 02.12.2023 їй на мобільний телефон приходило смс-повідомлення з посиланням, проте не пам`ятає, щоб вона вводила номер своєї картки. На даний час досудове розслідування триває та не є завершеним. Через деякий час їй систематично почали телефонувати з банку та погрожувати, крім того, банк знімає з її картки грошові кошти на погашення відсотків, хоча картку заблоковано, також 11.07.2025 року з її картки було знято грошові кошти в сумі 3028,00 грн за сплату судового збору.

06 листопада 2025 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відклав на 08:00 год 11 листопада 2025 року.

Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступне.

03.12.2021 ОСОБА_1 підписала Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. У заяві просила встановити ліміт на суму зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом (а.с. 16-20).

В АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок НОМЕР_2 та видано картку № НОМЕР_1 (а.с.21).

Згідно Довідки про розмір встановленого ліміту клієнту ОСОБА_1 03.12.2021 було встановлено кредитний ліміт в сумі 30000,00 грн, який неодноразово було збільшено, останній раз 19.11.2023 до 100000,00 грн (а.с.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу можливість користуватися кредитними коштами згідно умов договору, що вбачається з Руху коштів по картці ОСОБА_1 станом на 11.05.2025 (а.с.13-15).

Факт укладення кредитного договору та користування кредитною карткою визнала в ході судового розгляду відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором становить станом на 11.05.2025 року 116893,55 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.8-11).

Відповідач заперечує факт отримання кредитних коштів від позивача.

Як встановлено судом з Руху коштів по картці, станом на 19.12.2023 року, на картковому рахунку відповідача була відсутня заборгованість та на вказаній картці були особисті грошові кошти відповідача в сумі 2744,99 грн.

Разом з тим, 21.12.2023 були здійснені 11 транзакцій всього на загальну суму 98 921,46 грн., а саме: 21.12.2023 09:25:10 519,2 грн; 21.12.2023 09:25:47 788,46 грн; 21.12.2023 09:26:04 1015,68 грн; 21.12.2023 09:26:21 1262,97 грн; 21.12.2023 09:26:44 1952,97 грн; 21.12.2023 09:27:05 2694,08 грн; 21.12.2023 09:27:23 12358,55 грн; 21.12.2023 09:27:39 15322,28 грн; 21.12.2023 09:27:56 19039,61 грн; 21.12.2023 09:28:44 - 21995.00 грн; 21.12.2023 09:29:10 - 21972.66 грн.

Судом встановлено, що вказані транзакції було здійснено за період часу з 09:25:10 по 09:29:10 (за 4 хвилини).

Судом також встановлено, що вказані операції було здійснено в валюті операції MXN, тобто в мексиканському песо, яке є національною валютою Мексики та здійснювалися бесконтактним розрахунком, що вбачається з наданих на виконання ухвали суду Витягу із програмного комплексу Банку- Operator Desk та копій квитанцій по вказаним операціям (а.с.117-134).

Відповідач після виявлення списання коштів з рахунку о 09:42 год 21.12.2023 повідомила працівників банку на гарячу лінію про виявлення вказаного факту, що підтверджується звукозаписом № 2023-12-21 09-42-59.mp4 наданим представником позивача до відповіді на відзив 03.12.2025, дослідженим судом в системі «Електронний суд».

Також ОСОБА_1 21.12.2023 року звернулася до ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області із заявою про крадіжку грошових коштів з картки «Монобанк». 21.12.2023 було внесено відомості по вказаному факту до ЄРДР за № 0000784 по факту того, що невстановлена особа здійснила крадіжку грошових коштів із банківської картки «Монобанку» № НОМЕР_3 відкритої на ім`я ОСОБА_1 у сумі 100176,00 грн, чим спричинила майнової шкоди останній (а.с.67).

27.12.2023 року було проведено Протокол допиту потерпілої ОСОБА_1 в ході якого остання зокрема пояснила, що 21.12.2023 року з її картки було викрадено грошові кошти в сумі 98921,46 грн (а.с.68-70).

Надаючи оцінку твердженням представника позивача стосовно того, що у витязі з ЄРДР та протоколі допиту потерпілої зазначені різні суми викрадених коштів, суд зазначає наступне.

До Єдиного реєстру досудового розслідування на початкових стадіях вносяться відомості попередньої правової кваліфікації та попередній виклад обставин, проте, в подальшому проводяться слідчі, розшукові дії, в ході яких орган досудового розслідування встановлює дійсні обставини.

Так, з протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 вбачається, що з її картки було викрадено грошові кошти в сумі 98921,46 грн, тобто саме той розмір грошових коштів, які було знято з її картки 21.12.2023 за період часу з 09:25:10 по 09:29:10.

Отже, з досліджених судом доказів встановлено, що за 4 хвилини відбулося списання грошових коштів з картки ОСОБА_1 11 транзакціями в загальній сумі 98921,46 грн, транзакції було проведено бесконтактним розрахунком та в іноземній валюті, а саме в мексиканському песо, яке є національною валютою Мексики, що унеможливлює зняття кредитних коштів ОСОБА_1 , а отже і отримання відповідачем кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій.

Відповідно до пункту 7 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705), емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок (пункт 8 розділу VI Положення № 705).

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, викладено наступний правовий висновок: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, зазначено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, саме банк має подати беззаперечні докази сприяння відповідачем незаконному використанню персональних даних або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 21 грудня 2023 року.

У відповіді на відзив, а також в ході судового розгляду представник позивача зазначив, що на мобільний телефон ОСОБА_1 надійшло смс-повідомлення та вона перейшла за посиланням зазначеним у повідомленні та ввела номер картки, а отже розголосила особисті відомості, що підтверджується аудіозаписом розмови оператора банку з відповідачем.

Разом з тим, суд не погоджується з вказаними твердженнями представника позивача з огляду на наступне.

Зі звукозапису № 2023-12-21 09-42-59.mp4 наданого представником позивача до відповіді на відзив, дослідженого судом в системі «Електронний суд» вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє представника банку, що з її картки знято грошові кошти. На що, представник банку повідомляє, що 03.12.2023 року її картку було підв`язано до мобільного пристрою «Айфон» та запитує чи повідомляла ОСОБА_1 номер платіжної картки та чи розголошувала інші дані, на що ОСОБА_1 повідомила, що не повідомляла.

Проте, як встановлено судом з Витягу із програмного комплексу Банку - Operator Desk (а.с.117), девайс на який було встановлене ОСОБА_1 мобільний додаток є Samsung SM-S901B.

Зі звукозапису 2023-12-21 12-49-35.mp4 наданого представником позивача до відповіді на відзив, дослідженого судом в системі «Електронний суд» судом встановлено, що 21.12.2023 року о 12:49 год представник банку телефонує Новосел Л.В. та запитує, чи не надходило їй повідомлення на мобільний телефон з поштового відділення та сам представник банку особисто зачитує текст смс-повідомлення, на що ОСОБА_1 відповіла, що можливо таке повідомлення їй надходило, проте вона на нього не звернула увагу. При цьому ОСОБА_1 заперечує, що розголошувала якісь особисті дані та повідомила представника банку, що знайде у телефоні СМС та скине у чат банку.

Зі скріна/фото в чаті, яке ОСОБА_1 надіслала в чат банку вбачається, що 02.12.2023 надійшло смс-повідомлення з поштового відділення з активним посиланням (а.с.96).

З досліджених доказів, судом встановлено, що дійсно 02.12.2023 на мобільний телефон надійшло смс-повідомлення, разом з тим, ОСОБА_1 при спілкуванні з працівниками банку не повідомляла, що вона розголошувала номер картки або іншу інформацію, яка дала змогу ініціювати платіжні операції, що підтверджується звукозаписом розмови.

Окрім того, зі звукозапису 2023-12-21 12-49-35.mp4 розмови представника банку з ОСОБА_1 , представник банку особисто відтворює зміст смс-повідомлення та стверджує, що воно надійшло на мобільний телефон відповідача і що воно є «шахрайським».

Проте, саме представник банку зачитує зміст «шахрайського» повідомлення, хоча ОСОБА_1 на момент їх розмови скрін-шот вказаного повідомлення до банку не направляла, що свідчить про його обізнаність з його змістом до його направлення.

Вказані обставини дають суду підстави сумніватися у тому, що саме дії відповідача ОСОБА_1 сприяли розголошенню конфіденційної інформації.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що твердження представника позивача про розголошення відомостей ОСОБА_1 повністю спростовуються самим змістом розмов.

Крім того, судом встановлено, що смс-повідомлення ОСОБА_1 надійшло 02.12.2023, а грошові кошти з її картки було знято 21.12.2023, отже банком не доведено, що існує причинно-наслідковий зв`язок між отриманням вказаного смс-повідомлення та між зняттям коштів з картки ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 діяла швидко (протягом короткого терміну з часу списання коштів) та оперативно, вжила усіх визначених заходів, які передбачені в такому випадку щодо доведення її непричетності до здійснення несанкціонованих дій зі списання коштів.

Тому, враховуючи положення пунктів 7-9 розділу VI Положення № 705, суд дійшов висновку, що відповідач не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, а банк не довів, що ОСОБА_1 своїми діями сприяла втраті та/або незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати спірні платіжні операції.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (02094, м. Київ, пр-т Л.Каденюка, 23, );

відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_4 ).

Суддя А.О. Олефір