Справа № 366/2581/25
Провадження № 2-о/366/82/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2025 року селище Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Гончарука О.П., за участі секретаря судового засідання Іванової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

ОСОБА_1 (далі Заявниця) звернулась до суду із заявою, у якій просить (з урахуванням уточнених вимог) встановити факт загибелі (смерті) волонтера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та під час надання ним волонтерської допомоги, у період воєнного стану, що мав місце 31 березня 2022 року в лісосмузі поблизу села Шпилі Вишгородського району Київської області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 був її чоловіком. З початком повномасштабного вторгнення росії в Україну до моменту загибелі ОСОБА_2 здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони на території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області.

ОСОБА_2 здійснював доставку продуктів харчування, ліків, теплих речей для осіб похилого віку, осіб з інвалідністю та сім`ям з малолітніми дітьми, які проживали на тимчасово окупованих територіях Вишгородського району Київської області, зокрема в смт.Іванків, селах Запрудка, Сукачі, Хутір Коленцівський, Шпилі.

ОСОБА_2 передав мешканцям смт. Іванків понад 300 кг харчових продуктів, керівництву КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» для забезпечення роботи генератора у відділенні швидкої допомоги, хірургії, пологового відділення зібрав і передав в сукупності понад 1 000 літрів дизельного пального, підвозив власним транспортом мешканцям селища воду і хліб, організовував перевезення до лікарні людей в критичному стані, евакуював з окупованої території в м. Київ на госпіталізацію до обласної лікарні особу в критичному стані, яку не було можливості вивезти Червоним Хрестом.

Крім цього, ОСОБА_2 визначав точні місця розташування і кількість техніки, складів боєприпасів та особового складу окупаційних сил рф, і отриману інформацію передавав на закритті українські державні чат-боти у месенджері «Телеграм», персонально військовослужбовцям ЗСУ, що були з ним на зв`язку в телефонному режимі.

При цьому всьому, ОСОБА_2 не перебував у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ чи іншого утвореного відповідно до законодавства військового формування чи правоохоронного органу.

31 березня 2022 року, він, здійснюючи зазначені заходи, загинув поблизу с. Шпилі Вишгородського району Київської області внаслідок мінно-вибухової травми.

Метою встановлення цього факту є звернення з рішенням суду до міжвідомчої комісії Міністерства у справах ветеранів України (Мінветеранів) для встановлення комісією факту безпосередньої участі ОСОБА_2 у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану для подальшого отримання Заявницею статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.

Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не мав статусу військовослужбовця, у Заявниці відсутні документи для звернення до комісії Мінветеранів, а, за відсутності документів, до комісії можливо звернутись з рішенням суду про встановлення факту безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України та надання ним волонтерської допомоги у період воєнного стану.

Рух справи

12.08.2025 заява надійшла до суду.

18.08.2025 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку окремого провадження. Судовий розгляд призначено на 09.09.2025 з викликом сторін.

09.09.2025 ухвалою суду розгляд справи перенесено на 13.10.2025 у зв`язку з неявкою сторін.

13.10.2025 ухвалою суду розгляд справи перенесено на 28.10.2025.

Виклад позиції учасників справи

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

У своїй заяві Заявниця просить суд розглянути справу без її участі; заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити повністю.

Представник заінтересованої особи, Міністерства у справах ветеранів України у судове засідання не з`явився. Направив до суду письмові пояснення на заяву, у якому навів перелік нормативно-правових актів, на підставі яких вирішується питання про встановлення міжвідомчою комісією Мінветеранів факту безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану та зазначив, що підставою для надання членам сімей осіб, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України є загибель під час безпосередньої участі у бойових діях при проведенні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Також, у прохальній частині пояснень, представник заінтересованої особи просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника Мінветеранів.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України, де зазначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені обставини справи

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Паталіївка Іванківського району Київської області, що підтверджується копією його паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 01.02.1999 Іванківським РВ ГУМВС України в Київській області. Йому присвоєно РНОКПП НОМЕР_1 .

05.08.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Іванківського районного управління юстиції Київської області між ОСОБА_2 та Заявницею зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 50, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 05.08.2000.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 43 від 06.04.2022, виданим судово-медичним експертом Іванківського відділення КОБ СМЕ ОСОБА_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лісосмузі поблизу с. Шпилі у віці 49 років, причина смерті: вибухова травма з пошкодженням черепа, живота та правих кінцівок внаслідок дії вибухів та осколків.

Факт смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 11.05.2022 Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до письмових свідчень депутата Іванківської селищної ради VIII скликання Вишгородського району Київської області Берегового Олега Леонідовича від 03.07.2025, ОСОБА_2 брав участь у наданні волонтерської допомоги у Вишгородському районі Київської області з 24.02.2022 по 31.03.2022, за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України «Про волонтерську діяльність», а також в зазначений період здійснював заходи із забезпечення національної безпеки і оборони. Вищезазначена волонтерська діяльність ОСОБА_2 полягала у доставці продуктів харчування, ліків, теплих речей для осіб похилого віку, осіб з інвалідністю та сім`ям з малолітніми дітьми, які проживали у тимчасово окупованих населених пунктах Вишгородського району Київської області з 24.02.2022 р. по 31.03.2022 р., зокрема в селище Іванків, де їх отримували мешканці ближніх сіл: Запрудка, Сукачі, Хутір Коленцівський, Шпилі. За цей час ОСОБА_2 передано мешканцям селища Іванків Київської області понад 300 кг харчових продуктів, керівництву КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» для забезпечення роботи генератора у відділенні швидкої допомоги, хірургії, пологового відділення передано понад 1 000 літрів дизельного палива. ОСОБА_2 підвозив мешканцям селища воду і хліб, організовував перевезення до лікарні людей в критичному стані, евакуював з окупованої території в м. Київ на госпіталізацію до обласної лікарні особу в критичному стані, яку не було можливості вивезти Червоним Хрестом. Заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, які здійснював ОСОБА_2 з 24.02.2022 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 , полягали у визначенні точних координат місць розташування і кількості техніки, складів боєприпасів та особового складу окупаційних сил російської федерації й передачі цієї інформації на закритті українські державні чат-боти у месенджері «Телеграм», персонально військовослужбовцям ЗС України, що були з ним на зв`язку в телефонному режимі, що був доступний виключно поза межами блок-постів російських окупантів. Смерть волонтера ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок мінно-вибухової травми під час здійснення волонтерської діяльності за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України Про волонтерську діяльність та заходи із забезпечення національної безпеки і оборони України.

Свідок ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення, якими стверджує, що добре знайома із сім`єю Заявниці, оскільки вони товаришують, часто бачаться. Підтверджує, що ОСОБА_2 , разом із її покійним чоловіком, ОСОБА_5 , займався волонтерською діяльністю, зокрема, здійснював доставку продуктів харчування, ліків, теплих речей для осіб похилого віку, осіб з інвалідністю та сім`ям з малолітніми дітьми, які проживали на тимчасово окупованих територіях Вишгородського району Київської області. Окрім того, ОСОБА_2 приймав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, які полягали зокрема, у щоденній співпраці з військовими Збройних сил України та інших військових формувань, перетині блок-постів ворога для пошуку зв?язку і передачі координат ворожого скупчення, техніки, тощо. Під час окупації, ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5 вивезли тяжкохворого ОСОБА_6 на гемодіаліз в лікарню м. Києва, а 31.03.2022 року, коли поверталися назад в селище Іванків, підірвалися на міні та загинули.

Свідок ОСОБА_7 надав письмові пояснення, відповідно до яких повідомляє суд, що добре знайомий із сім`єю Заявниці та покійним ОСОБА_2 . Підтверджує, що під час окупації військами рф Іванківської територіальної громади, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в селищі Іванків та займався волонтерською діяльністю, а також приймав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, які полягали, зокрема, у співпраці з військовими Збройних сил України та інших військових формувань, для передачі координат розташування збройних формувань російської федерації, ворожої техніки, складів з боєприпасами, тощо. Під час окупації, ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5 вивезли тяжкохворого ОСОБА_6 на лікування в лікарню м. Києва. 31.03.2022 року, коли поверталися назад в селище Іванків, підірвалися на міні та загинули в лісосмузі поблизу села Шпилі.

З огляду на встановлені обставини справи, показання Заявниці та письмові пояснення свідків, застосовуючи відповідні норми права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Виходячи зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Іванківська селищна територіальна громада Вишгородського району була тимчасово окупована рф з 24.02.2022 по 01.04.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон) визначено, що до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать, зокрема, сім`ї осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність), та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Частиною 2 цієї статті визначено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниць України, затвердженого постановою КМУ від 23.09.2015 № 740 (далі - Порядок № 740).

Частиною 5 ст. 10-1 Закону визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать зокрема один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до п. 3 Порядку № 740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України надається заявникам з числа членів сімей осіб, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті 10-1 Закону.

Відповідно до пп. 1 п. 4 Порядку № 740 підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для заявників з числа членів сімей осіб, зазначених у пункті 2 частини першої статті 10-1 Закону (у тому числі тих, які провадили волонтерську діяльність за напрямами, визначеними абзацом дев`ятим частини третьої статті 1 Закону України Про волонтерську діяльність):

свідоцтво про смерть або рішення суду про визнання безвісно відсутнім;

договір про провадження волонтерської діяльності (за наявності) або договір про надання волонтерської допомоги (за наявності);

свідчення командира (начальника) військової частини (органу, підрозділу), керівника добровольчого формування, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, завірені печаткою військової частини;

довідка (витяг з наказу) керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про добровільне забезпечення або добровільне залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла;

висновок судово-медичної експертизи (крім випадків, коли особа пропала безвісти);

рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла, - за відсутності зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього підпункту документів.

Відповідно до п.5 Порядку №740, для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України заявник подає місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника заяву, зокрема, у паперовій формі за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника безпосередньо місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики, у тому числі шляхом надсилання засобами поштового зв`язку або через центр.

Суд враховує доводи Заявниці в частині того, що в неї відсутні документи, визначені абзацами 3-5 Пункту 4 Порядку № 740, а саме відсутні:

договір про провадження волонтерської діяльності (за наявності) або договір про надання волонтерської допомоги (за наявності);

свідчення командира (начальника) військової частини (органу, підрозділу), керівника добровольчого формування, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, завірені печаткою військової частини;

довідка (витяг з наказу) керівника Антитерористичного центру при СБУ, Генерального штабу Збройних Сил про добровільне забезпечення або добровільне залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях особи, яка загинула (пропала безвісти) або померла.

Відсутність таких документів обумовлена тим, що загиблий чоловік Заявниці, ОСОБА_2 не перебував у складі військових частин, ЗСУ, ДПС України, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ чи іншого утвореного відповідно до законодавства військового формування чи правоохоронного органу, що унеможливлює наявність у заявниці таких документів, а це в свою чергу унеможливлює її звернення до міжвідомчої комісії Мінветеранів, а тому, суд приходить до висновку, що встановити факт загибелі ОСОБА_2 внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України та надання ним волонтерської допомоги у період воєнного стану можливо лише шляхом звернення до суду з відповідною заявою.

При цьому, положення абзацу 6 пп. 1 п. 4 Порядку №740 свідчать про можливість Заявниці надати міжвідомчій комісії Мінветеранів рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення ОСОБА_2 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (у тому числі здійснення волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів,- за відсутності документів, зазначених в абзацах третьому - п`ятому підпункту 1 пункту 4 Порядку №740.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 як безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану шляхом здійснення волонтерської діяльності, яка мала місце в період з 24.02.2022 по 31.03.2022 на території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області, що була тимчасово окупована зс рф, суд враховує наявні докази, доводи Заявниці, свідчення депутата Іванківської селищної ради VIII скликання Вишгородського району Київської області ОСОБА_8 та письмові пояснення свідків, які ніким не спростовуються та не суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , в період з 24.02.2022 по 31.03.2022, в умовах воєнного стану, перебуваючи на тимчасово окупованій території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області, з метою координації дій ЗСУ для оборони України та звільнення тимчасово окупованих територій, ризикуючи власним життям, проходячи ворожі блок-пости, збирав та надавав військовослужбовцям ЗСУ інформацію про розташування збройних формувань зс рф, а також надавав волонтерську допомогу хворим громадянам, забезпечував продуктами харчування та паливом Іванківську ЦРЛ, вивозив для врятування життя людей в м. Київ для надання останнім невідкладної медичної допомоги.

Оцінка таких дій ОСОБА_2 як безпосередня участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України та надання ним волонтерської допомоги у період воєнного стану також ґрунтується на наступних нормах закону.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України», у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про волонтерську діяльність», волонтерська діяльність - добровільна, соціально спрямована, неприбуткова діяльність, що здійснюється волонтерами шляхом надання волонтерської допомоги. Волонтерська допомога - роботи та послуги, що безоплатно виконуються і надаються волонтерами. Волонтерська діяльність є формою благодійної діяльності.

За ч. 2 цієї статті, волонтерська діяльність ґрунтується на принципах законності, гуманності, рівності, добровільності, безоплатності, неприбутковості.

Згідно з ч. 3 цієї статті, волонтерська діяльність здійснюється за такими напрямами, зокрема:

надання волонтерської допомоги громадянам, які постраждали внаслідок надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру, дії особливого періоду, правових режимів надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України, у результаті соціальних конфліктів, нещасних випадків, а також жертвам кримінальних правопорушень, біженцям, внутрішньо переміщеним особам;

надання волонтерської допомоги Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, правоохоронним органам, органам державної влади під час дії особливого періоду, дії правового режиму надзвичайного чи воєнного стану, проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та/або іншої країни проти України.

Отже, з огляду на встановлені обставини, показання свідків та наведені норми права, надання ОСОБА_2 волонтерської допомоги на тимчасово окупованій території Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області в умовах воєнного стану та передача ЗСУ інформації про місце розташування ворожих підрозділів зс рф у зазначений період, суд розцінює як виконання ОСОБА_2 Конституційного обов`язку із захисту Вітчизни та його участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України у період воєнного стану.

ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 в лісосмузі поблизу села Шпилі Іванківської територіальної громади Вишгородського району Київської області, яка станом на день смерті перебувала під окупацією зс рф, внаслідок дії вибухів та осколків, тобто від дії вибухового предмету.

З урахуванням обставин цієї справи, іншим, окрім як судовим шляхом, встановити такий факт неможливо через відсутність у Заявниці необхідних на те документів.

Встановлення цього факту необхідно Заявниці для звернення із заявою до міжвідомчої комісії Мінветеранів для вирішення питання про отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки факт загибелі (смерті) волонтера ОСОБА_2 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та під час надання ним волонтерської допомоги, у період воєнного стану, що мав місце 31 березня 2022 року в лісосмузі поблизу села Шпилі Вишгородського району Київської області знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 259, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити повністю.

Встановити факт загибелі (смерті) волонтера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та під час надання ним волонтерської допомоги, у період воєнного стану, що мав місце 31 березня 2022 року в лісосмузі поблизу села Шпилі Вишгородського району Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, , місцезнаходження: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 12.

Суддя Олексій Гончарук