ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9636/25 Справа № 204/3024/25 Головуючий у першій інстанції: Приваліхіна А. І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра у складі судді Приваліхіної А.І. від 17 липня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у трудових відносинах з Державним підприємством «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова». Згідно з письмовим повідомленням відповідача №104/26 від 24 лютого 2025 року роботодавець має заборгованість перед позивачкою по заробітній платі станом на 24 лютого 2025 року у розмірі 132944 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідача перед позивачкою не виплачена. Тому позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 132944,00 грн, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати по 01.03.2025 у розмірі 40138,67 гривень, що разом складає 173082,67 грн.

Рішенням Чечелівського районного суду м. Дніпра від 17 липня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 125477,00 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь Держави судовий збір у сумі 1254,77 грн. Вирішено допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення заробітної плати за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення місцевого суду в частині відмови у стягненні компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 40138,67 грн та ухвалити у скасованій частині нове судове рішення про задоволення вказаної позовної вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка перебуває у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 26.07.1996 та визнається відповідачем (а. с. 3-4).

Згідно копії довідки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» №104/51 від 14.04.2025, позивачка працює у відповідача, станом на 14.04.2024 їй не виплачена заробітна плата у сумі 125477,00 грн, у тому числі по місяцям: за травень 2021 року - 5602 грн, за липень 2021 року - 7613 грн, за серпень 2021 року - 6444 грн, за вересень 2021 року - 8057 грн, за жовтень 2021 року - 6857 грн, за листопад 2021 року - 6675 грн, за грудень 2021 року - 7655 грн, за січень 2022 року - 7258 грн, за лютий 2022 року - 7976 грн, за березень 2022 року - 954 грн, за квітень 2022 року - 1469 грн, за травень 2022 року - 1231 грн, за червень 2022 року - 986 грн, за червень 2024 року - 8610 грн, за липень 2024 року - 10582 грн, за серпень 2024 року - 9637 грн, за вересень 2024 року - 9026 грн, за жовтень 2024 року - 9969 грн, за грудень 2024 року - 7467 грн (сплачено 18 березня 2025 року), за січень 2025 року - 8876 грн (а.с. 21).

Відповідно до складеного позивачкою розрахунку, станом на 01.03.2025 розмір компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати їй заробітної плати за березень 2022 року - червень 2022 року в період та за червень 2024 року - жовтень 2024 року, за грудень 2024 року - січень 2025 року становить 40138 (сорок тисяч сто тридцять вісім) грн 67 коп (а.с. 2).

За положеннями ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 4, 5,6 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно з ч. 1ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Нормами ч. 1ст. 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-III встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно до статті 3 вказаного вище Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Для реалізації Закону № 2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (Порядок № 159).

Згідно з пунктом 2 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктами 3, 4 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Використане у статті 3 Закону №2050 та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Відтак, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті Закону №2050-III та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Також дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 14.04.2021 у справі №465/322/17.

Таким чином, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.11.2018 у справі №814/1527/17, від 18.12.2018 у справі №816/301/16, від 04.01.2019 у справі №159/1615/17, від 30.09.2020 у справі №2-а-1/11, від 15.10.2020 у справі №240/11439/19 та від 31.08.2021 у справі №264/6796/16-а.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши порушення роботодавцем строків (затримку) виплати заробітної плати позивачці на більше одного календарного місяця, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 40138 (сорок тисяч сто тридцять вісім) грн 67 коп., виходячи з наступного розрахунку.

Основна сума заборгованості за договором: Сума боргу
1. з 01.06.2021 по 01.03.2025, 1370 днів5602
2. з 01.07.2021 по 01.03.2025, 1340 днів7613
3. з 01.09.2021 по 01.03.2025, 1278 днів6444
4. з 01.10.2021 по 01.03.2025, 1248 днів8057
5. з 01.11.2021 по 01.03.2025, 1217 днів6857
6. з 01.12.2021 по 01.03.2025, 1187 днів6675
7. з 01.01.2022 по 01.03.2025, 1156 днів7655
8. з 01.02.2022 по 01.03.2025, 1125 днів7258
9. з 01.03.2022 по 01.03.2025, 1097 днів7976
10. з 01.04.2022 по 01.03.2025, 1066 днів954
11. з 01.05.2022 по 01.03.2025, 1036 днів1469
12. з 01.06.2022 по 01.03.2025, 1005 днів1231
13. з 01.07.2022 по 01.03.2025, 975 днів986
14. з 01.07.2024 по 01.03.2025, 244 дні8610
15. з 01.08.2024 по 01.03.2025, 213 днів10582
16. з 01.09.2024 по 01.03.2025, 182 дні9637
17. з 01.10.2024 по 01.03.2025, 152 дні9026
18. з 01.11.2024 по 01.03.2025, 121 день9969
19. з 01.01.2025 по 01.03.2025, 60 днів7467
20. з 01.02.2025 по 01.03.2025, 29 днів8876
Всього заборгованість:132944.00

Індекс інфляції у спірний період встановлювався у наступному розмірі:

Період 1 (01.06.2021 - 01.03.2025, 1370 днів) Індекс інфляції
Червень 2021100.20
Липень 2021100.10
Серпень 202199.80
Вересень 2021101.20
Жовтень 2021100.90
Листопад 2021100.80
Грудень 2021100.60
Січень 2022101.30
Лютий 2022101.60
Березень 2022104.50
Квітень 2022103.10
Травень 2022102.70
Червень 2022103.10
Липень 2022100.70
Серпень 2022101.10
Вересень 2022101.90
Жовтень 2022102.50
Листопад 2022100.70
Грудень 2022100.70
Січень 2023100.80
Лютий 2023100.70
Березень 2023101.50
Квітень 2023100.20
Травень 2023100.50
Червень 2023100.80
Липень 202399.40
Серпень 202398.60
Вересень 2023100.50
Жовтень 2023100.80
Листопад 2023100.50
Грудень 2023100.70
Січень 2024100.40
Лютий 2024100.30
Березень 2024100.50
Квітень 2024100.20
Травень 2024100.60
Червень 2024102.20
Липень 2024100.00
Серпень 2024100.60
Вересень 2024101.50
Жовтень 2024101.80
Листопад 2024101.90
Грудень 2024101.40
Січень 2025101.20
Лютий 2025100.80

Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Отже, інфляційне збільшення становить:

період 1 (01.06.2021 - 01.03.2025, 1370 днів): 5602 x 1.57516278 - 5602 = 3222,06 грн;

період 2 (01.07.2021 - 01.03.2025, 1340 днів): 7613 x 1.57201875 - 7613 = 4354,78 грн;

період 3 (01.09.2021 - 01.03.2025, 1278 днів): 6444 x 1.57359549 - 6444 = 3696,25 грн;

період 4 (01.10.2021 - 01.03.2025, 1248 днів): 8057 x 1.55493625 - 8057 = 4471,12 грн;

період 5 (01.11.2021 - 01.03.2025, 1217 днів): 6857 x 1.54106665 - 6857 = 3710,09 грн;

період 6 (01.12.2021 - 01.03.2025, 1187 днів): 6675 x 1.52883597 - 6675 = 3529,98 грн;

період 7 (01.01.2022 - 01.03.2025, 1156 днів): 7655 x 1.51971766 - 7655 = 3978,44 грн;

період 8 (01.02.2022 - 01.03.2025, 1125 днів): 7258 x 1.50021487 - 7258 = 3630,56 грн;

період 9 (01.03.2022 - 01.03.2025, 1097 днів): 7976 x 1.47658944 - 7976 = 3801,28 грн;

період 10 (01.04.2022 - 01.03.2025, 1066 днів): 954 x 1.41300425 - 954 = 394,01 грн;

період 11 (01.05.2022 - 01.03.2025, 1036 днів): 1469 x 1.37051818 - 1469 = 544,29 грн;

період 12 (01.06.2022 - 01.03.2025, 1005 днів): 1231 x 1.33448703 - 1231 = 411,75 грн;

період 13 (01.07.2022 - 01.03.2025, 975 днів): 986 x 1.29436182 - 986 = 290,24 грн;

період 14 (01.07.2024 - 01.03.2025, 244 дні): 8610 x 1.09563270 - 8610 = 823,40 грн;

період 15 (01.08.2024 - 01.03.2025, 213 днів): 10582 x 1.09563270 - 10582 = 1011,99 грн;

період 16 (01.09.2024 - 01.03.2025, 182 дні): 9637 x 1.08909811 - 9637 = 858,64 грн;

період 17 (01.10.2024 - 01.03.2025, 152 дні): 9026 x 1.07300306 - 9026 = 658,93 грн;

період 18 (01.11.2024 - 01.03.2025, 121 день): 9969 x 1.05403051 - 9969 = 538,63 грн;

період 19 (01.01.2025 - 01.03.2025, 60 днів): 7467 x 1.02009600 - 7467 = 150,06 грн;

період 20 (01.02.2025 - 01.03.2025, 29 днів): 8876 x 1.00800000 - 8876 = 71,01 грн.

Всього інфляційне збільшення становить: 3222.06 + 4354.78 + 3696.25 + 4471.12 + 3710.09 + 3529.98 + 3978.44 + 3630.56 + 3801.28 + 394.01 + 544.29 + 411.75 + 290.24 + 823.40 + 1011.99 + 858.64 + 658.93 + 538.63 + 150.06 + 71.01 = 40147,51 грн.

Однак, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, до стягнення з відповідача підлягає сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати - 40138,67 грн, відповідно до заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .

Необхідно зауважити, що заробітна плата за грудень 2024 року в сумі 7467,00 грн виплачена роботодавцем 18.03.2025 (а.с. 21), тобто за межами періоду нарахування на цю заборгованість компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (по 01.03.2025).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкового висновку, що позовна вимога в оскаржуваній частині є передчасною, зазначивши, що визначальними обставинами для виплати компенсації є дати фактичної виплати доходів (заробітної плати).

Тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині про відмову у стягненні з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

Тому суд апеляційної інстанції справу в частині стягнення з ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 125477,00 грн. не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Чечелівського районного суду м. Дніпра від 17 липня 2025 року в оскаржуваній частині в частині відмови у стягненні з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати в розмірі 40138 (сорок тисяч сто тридцять вісім) грн 67 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова