Справа № 577/5209/25
Провадження № 2/577/2330/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 48344,40 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Директор ТОВ ФК ЕЙС Поляков О. звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 48344,40 грн. заборгованості за кредитним договором. Вимоги обгрунтовують тим, що 20.12.2021 р. між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №773591544 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого, остання отримала грошові кошти у розмірі 18000 грн., шляхом переказу коштів на банківську картку. 28.11.2018 р. ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ Таліон Плюс уклали договір факторингу №28/1118-01, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 05.08.2020 р. ТОВ Таліон Плюс та ТОВ ФК Онлайн Фінанс уклали договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого останньому перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 08.07.2025 р. ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК ЕЙС уклали договір факторингу №08/07/25-Е, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались і утворилась заборгованість на суму 48344,40 грн., з яких: 18000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 30344,40 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що і змусило звернутися до суду.

Представник позивача Сокира В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгялд справи без її участі, позовні вимоги підтримула, просить їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , заперечує задволенню позовних вимог про що надав письмовий відзив.

Встановлено судом, що 20.12.2021 р. ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА уклало з ОСОБА_1 договір кредитної лінії №773591544, відповідно до якого позичальник отримав 18000 грн., строком до 19.01.2022 р. (а.с. 9-17). Згідно з наданим розрахунком заборгованості, судом встановлено, що станом на 22.02.2022 р. ОСОБА_1 перед ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" мала заборгованість в розмірі 47577,60 грн, з яких: 18000 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 29577,60 грн. - сума процентів (а.с. 17). 28.11.2018 р. ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА уклали договір факторингу №28/1118-01, строком до 28.11.2019 р. (а.с.18-23), 28.11.2019 р. між ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01, строком до 31.12.2020 р. (а.с.23зв), 31.12.2020 р. між ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01, строком до 31.12.2021 р. (а.с.24-28), 31.12.2021 р. між ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01, строком до 31.12.2022 р. (а.с.29), 31.12.2022 р. між ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01, строком до 31.12.2023 р. (а.с.29зв), 31.12.2023 р. між ТОВ Таліон плюс та ТОВ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01, строком до 31.12.2024 р. (а.с.30), 05.08.2020 р. ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс та ТОВ Таліон плюс уклали факторингу №05/0820-01 (а.с.35-39). 03.08.2020 р. ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс та ТОВ Таліон плюс уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01, строком до 31.12.2022 р. (а.с.39зв), 30.12.2022 р. ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс та ТОВ Таліон плюс уклали додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01, строком до 31.12.2024 р. (а.с.67), за якими ТОВ "ФК "ОНЛАЙН ФІНАНС" отримало від ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № №773591544 від 20.12.2021 р. в розмірі 48344,60 грн, з яких 18000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 30344,40 грн заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.32). 08.07.2025 р. ТОВ Фінансова компанія ЕЙС та ТОВ Фінансова компанія Онлайн фінанс уклали факторингу №08/07/25-Е, згідно реєстру боржників до договору ТОВ «ФК ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 48344,40 грн. (а.с.42-49).

Ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ст. 628 ЦК України).

Ст. 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Нормою ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Щодо посилань представника відповідача що заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом проводилось поза межами строку дкрдитування, то суд не бере такі до уваги.

Встановлено, що ТОВ «Манівео Швидка Допомога» та ОСОБА_1 було погоджено строк кредитування на 30 днів, до 19.01.2022 р. п.1.3 Договору (а.с.13-16).

Згідно з п. 1.8 сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк дії Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дискотного періоду.

Відповідно до п. 1.12 сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:

1.12.1 зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;

1.12.2 з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Як вбачається з виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 773591544 заборгованість ОСОБА_1 становить 48344,40 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту (прострочено тіло) 18000 грн; прострочена заборгованість за процентами (прострочені відсотки) 30344,40 грн (а.с. 50).

З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео» вбачається, що проценти у розмірі 29577,60 грн були нараховані за період з 20.12.2021 р. по 21.02.2022 р. (а.с. 17).

З розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що до розміру процентів 29577,60 грн, які були нараховані станом на 21.02.2022 р., були також додані проценти за період з 23.02.2022 р. по 18.04.2022 р. у розмірі 766,80 грн (а.с. 32).

У подальшому, виходячи з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем проценти за Кредитним договором після 18.04.2022 р. не нараховувалися.

Як було встановлено судом, строк виконання зобов`язання у повному обсязі настав 19.04.2022 р. (не більше, ніж 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду).

Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за процентами у розмірі 30344,40 грн, яка була нарахована в межах строку кредитування.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за основним боргом і відсотками за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 48344,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Ч.1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п.4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Надана копія договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 р. містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора, ТОВ «Таліон Плюс».

Копія договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 р. містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

Аналогічним чином право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «ФК Ейс».

Суд приходить до висновку, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Також безпідставним є посилання представника відповідача на те, що позивачем не було надано будь-яких доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, оскільки боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. (Правова позиція Постанова Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15).

Крім того, за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі за вищевказаних підстав.

Позивачем заявлено вимогу про компенсацію понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025 р., укладеного між ТОВ ФК Ейс та адвокатським бюро «Соломко та Партнери, додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №11/08/25-01 від 11.08.2025 р. від 11.08.2025 р., акт прийому-передачі наданих послуг від 22.08.2025 р. (а.с.51-54).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги час розгляду справи, яка не є складною, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), ціну позову, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи, що задоволено 100 % від заявленої суми, то судовий збір слід покласти на відповідача в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1050, 1054, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 625, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст.3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 137, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії ЕЙС, , місцезнаходження м.Київ, вул.Алматинська, 8, офіс 310а, 48344 (сорок вісім тисяч триста сорок чотири) грн. 40 коп. за договором кредитної лінії № 773591544 від 20.12.2021 року, 3000 (три тисячі) грн. витрат на правничу допомогу, та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС, місцезнаходження м.Київ, вул.Алматинська, 8, офіс 310а, .

Представник позивача Сокира Вікторія Вікторівна, юридчина адреса м.Київ, вул.Юрія Поправки, 6, каб.13.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Представник відповідача Працевитий Геннадій Олександрович, юридична адреса м.Запоріжжя, вул.В.Зайцева, 4, оф.18.

Представник відповідача Біллерис Юрій Олексійович, юридична адреса м.Запоріжжя, вул.Троїцька, 23, оф.9.

Суддя Гетьман В. В.