Справа № 456/5888/25
Провадження № 2-о/456/290/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , вивчивши заяву ОСОБА_1 про відкликання заяви про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 28.10.2025 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.10.2025 головуючим суддею щодо розгляду вказаної вище заяви визначено суддю Валовін Ю. В.

29.10.2025 через канцелярію суду ОСОБА_1 подано заяву про відкликання позовної заяви на підставі п. 3 ч. 4 ст 185 ЦПК України.

Здійснюючи розгляд даної заяви судом встановлено наступне.

Так, 01.09.2025 ОСОБА_1 звертався до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з заявою, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаній заяві присвоєно номер справи 456/4671/25 та номер провадження 2-о/456/232/2025. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.09.2025 головуючим суддею щодо розгляду вказаної заяви визначено суддю Валовін Ю. В.

Проте, до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив залишити без розгляду його заяву про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. Ухвалою від 03.09.2025 судом задоволено подану заяву, повернуто матеріали справи заявнику.

В подальшому, ОСОБА_1 20.10.2025 повторно звертався до Стрийського муськрайонного суду Львівської області з тотожною заявою та додатками, які було повернуто ухвалою від 27.10.2025, в якій просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаній заяві було присвоєно номер справи 456/5748/25 та номер провадження 2-о/456/284/2025. Відповідно до протоколу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2025 головуючим суддею щодо розгляду вказаної заяви визначено суддю Валовін Ю. В.

Проте, до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив повернути його заяву про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. Ухвалою від 27.10.2025 судом задоволено подану заяву, повернуто матеріали справи заявнику.

Окрім наведених заяв, які шляхом автоматизованого розподілу тричі були розподілені судді Валовін Ю. В., дві з яких повернуті на підстав заяв заявника про залишення позову без розгляду та про відкликання, а одна перебуває на розгляду на даний час, судом встановлено наступне.

Відповідно до відкритої інформації на сайті Стрийського міськрайонного суду Львівської області в розділі «Список автопризначенних справ, що надійшли вперше» ОСОБА_1 було двічі подано заяву з аналогічними вимогами: «заявник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування, виконавчого комітету Стрийської міської ради, Особа, стосовно якої розглядається подання, клопотання, заява: ОСОБА_2 », а саме 15.09.2025 (справа номер 456/4972/25) та 24.09.2025 (справа номер 456/5198/25). Вказані справи шляхом автоматизованого розподілу були визначені двом іншим суддям Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Однак, як вбачається з інформації на сайті https://court.gov.ua/fair/, щодо стану розгляду вказаних справ, дані заяви були повернуті заявнику 18.09.2025 та 17.10.2025.

Таким чином, 28.10.2025 ОСОБА_1 в п`яте подано до суду аналогічну заяву з аналогічними вимогами про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, і в п`яте подано заяву про її повернення (залишення без розгляду).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Хоча п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України прямо передбачає можливість залишення позову без розгляду за заявою позивача/заявника, як і ст. 185 ЦПК України передбачає право відкликати поданий позов/заяву, судова практика встановлює, що це право не є безумовним. Завдання суду оцінити дії сторін з точки зору добросовісності, щоб не допустити зловживання процесуальними правами, особливо тоді коли таке зловживання має ознаки спроб вплинути на судочинство.

Таким чином, право подати заяву про залишення позову без розгляду, як і відкликати її не є абсолютним. Хоча статті 185 та 257 ЦПК України надають це право, їх реалізація обмежується загальним принципом добросовісності, що закріплений у статті 44 ЦПК. Якщо суд встановить, що заява подана з метою зловживання процесуальними правами, він може відмовити в її задоволенні, відкрити провадження у справі чи продовжити розгляд вже поданої заяви і застосувати заходи примусу, які передбачені ст. 148 ЦПК України.

Частина 1 статті 44 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу добросовісно користуватися своїми правами. В ч.2 вказаної статті зазначено, що зловживанням процесуальними правами є, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Частина 4 даної статті покладає на суд обов`язок вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 148 ЦПК України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку неодноразового зловживання процесуальними правами, суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд бере до уваги практику Верховного Суду щодо вжиття заходів до учасників судового процесу у зв`язку із зловживання процесуальними правами та дії суду для їх запобігання, зокрема шляхом застосування до такого учасника заходу у вигляді штрафу. У тому випадку, якщо дії учасника процесу визнаються зловживанням процесуальними правами вперше, то розмір штрафу може бути мінімальним. Проте якщо зловживання процесуальними правами відбувається систематично, а суд не вперше застосовує до такої особи заходи процесуального примусу, то розмір штрафу може досягати максимального розміру. Вирішення питання щодо розміру штрафу процесуальний закон покладає на суд (суддю), який на власний розсуд оцінює дії (бездіяльність) учасника процесу та за своїм внутрішнім переконанням визначає відповідний розмір штрафу.

Описані вище дії ОСОБА_1 суд розцінює, як систематичне зловживання визначеним ст.ст. 185, 257 ЦПК України правами, яке призвело не лише до надмірного навантаження на судову систему, але й свідчить про намагання втрутитись в судочинство, шляхом маніпуляції автоматизованою системою розподілу справ.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що розподіл справ між суддями здійснюється автоматизованою системою, щоб гарантувати об`єктивність та незалежність, і будь який тиск на неї є неприпустимим. Спроби обійти це порушує фундаментальні засади судочинства, основоположний принцип незалежності судової влади. Кожна із цих п`яти заяв, хоч і мали формальні підстави для подання, проте були завідомо безпідставним з точки зору реальних намірів заявника. Їх метою було не вирішення спору, а спроба вплинути на автоматизовану систему.

Таким чином, зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід визнати систематичним зловживанням процесуальними правами. (п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК).

З метою запобігання подальшим зловживанням процесуальними правами застосувати до заявника ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 3 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн, відтак розмір штрафу що підлягає стягненню становить 9 084,00 грн.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 10, 44, 148, 257 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 та повернути йому матеріали цивільної справи № 456/5888/25.

Визнати дії позивача ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету, де стягувачем є Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 084,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Дані про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Дані про стягувача: Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, реквізити платежу: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс. р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Строк пред`явлення ухвали до виконання - протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Юлія ВАЛОВІН