ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8575/25
провадження № 2-о/753/392/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за отримані послуги з постачання гарячої води в розмірі 20 582,82 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 644,36 грн та 3% річних у розмірі 1 750,65 грн.

Позовну заяву обґрунтував тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 , зокрема до квартири 336 . У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, які є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Письмовий договір з позивачем про надання послуг не укладали, однак вони не звільняються від сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі своєчасно з серпня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.02.2025 утворилась заборгованість у розмірі 20 582,82 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на розмір заборгованості нараховані 3% у розмірі 1 750,65 грн, інфляційні втрати становлять 5 644,36 грн.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою від 14.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

05.05.2025 відповідач-2 засобами поштового зв`язку подала відзив на позовну заяву (надійшов до суду 08.05.2025, зареєстрований за вх. № 35211/25), в якому зазначила таке.

1. 02.03.2020 встановлена заглушка на гарячу воду і подана заявка на проведення опломбування заглушки. Очікування опломбування тривало з 02.03.2020 по 04.12.2020, у цей період гаряча вода не постачалась. Послуга з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 не надається з 02.03.2020 до теперішнього часу.

2. З липня 2017 року по грудень 2017 року здійснювались роботи по заміні труб в Дарницькому районі. В цей період була відсутня гаряча вода в будинку АДРЕСА_1 , нарахування щомісячних платежів позивач здійснював.

3. Нарахування проводилось весь час з розрахунку на 3-х мешканців, однак фактично за адресою: АДРЕСА_3 до грудня 2020 року мешкало дві людини, що зазначено в договорі про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

14.05.2025 позивач подав відповідь на відзив (документ сформований в системі «Електронний суд», зареєстрований судом за вх. № 36934/25), у якому зазначив таке.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

У постанові Верховного Суду від 02 вересня 2019 року по справі № 335/479/17 зроблено наступний правовий висновок: «Проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг , оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у зазначеній вище квартирі, а посилання ОСОБА_2 на те, що він є неналежним відповідачем спростовуються матеріалами справи, оскільки він зареєстрований у вказаній квартирі, а отже є користувачем наданих послуг».

Таким чином, за загальним правилом, особи, що зареєстровані у житлі, є споживачами комунальних послуг. У період виникнення заборгованості за надані послуги, як встановлено Дарницьким районним судом м. Києва, місце постійного проживання трьох Відповідачів зареєстровано в квартирі АДРЕСА_4 , а відповідно дані особи є споживачами наданих до квартири послуг, а ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» правомірно здійснено нарахування на 3 особи.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Відповідно до п. 5. Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/ зареєструвати його. У разі коли особа, місце проживання якої задекларовано/ зареєстровано, декларує або реєструє нове місце проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (перебування), заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 29 умов типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (який діяв у спірний період), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк та повідомляти виконавця про осіб, строк тимчасового проживання яких у квартирi перевищив місяць, а також протягом місяця про зміни, що відбулися , за умови проведення розрахунків за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання.

Згідно з п. 27 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору .

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що кореспондується з пп. 11 п. 45 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення виконавцем змін до договору та проведення розподілу загальних обсягів спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку з урахуванням внесених змін.

Доказів того, що Відповідачі, до моменту подання позовної заяви до суду, зверталися до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» з повідомленням (уточненням) про зміну кількості фактично проживаючих осіб у квартирі, Відповідачами не надано .

Отже, саме споживач, має інтерес до надання достовірних відомостей про кількість осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, а також відомостей про зміну кількості таких осіб.

Обов`язку періодичної перевірки кількості осіб, які мають зареєстроване місце проживання у квартирі або кількість фактично проживаючих осіб, у виконавця комунальної послуги немає , плата за надані послуги нараховується у відповідності до достовірних відомостей, наданих споживачем .

На підставі заяви споживача із підтверджуючими документами про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, виконавцем послуг вносяться відповідні зміни до договору та системи розподілу загальних обсягів спожитих послуг між споживачами багатоквартирного будинку.

Таким чином, у разі зміни кількості фактично проживаючих/зареєстрованих осіб у квартирі, Відповідачі зобов`язані надати відповідну заяву, а відсутність такої є порушенням споживачем вимог нормативно-правових актів в частині зобов`язань споживача інформувати виконавця в місячний термін про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача та користуються послугою, у виконавця відсутні правові підстави для проведення перерахунку обсягів наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах.

У п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача на неоплату вартості комунальних послуг.

Однак, право на неоплатність вартості комунальних послуг виникає лише за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Порядок звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги (в т.ч. за ГВП), затверджений рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 409/1843.

Згідно з пп. 1 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (втрата чинності від 01.05.2022) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Відповідно до пп. 14 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (втрата чинності від 01.05.2022) виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно з пп. 7 п. 43 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до пп. 11-1 п. 45 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.10.2020 по справі №757/37752/18-ц зробив наступний правовий висновок:

«Встановлено, що звернення позивача із заявою у червні 2016 року, в якій він вказував, що його матір ОСОБА_2 у квартирі не проживає, не може бути підставою для перерахунку заборгованості, яка виникла за минулий час, оскільки таке зменшення розміру плати за послуги може враховуватись лише з часу звернення. Докази про те, що позивач або члени його сім`ї звертались із відповідними заявами до відповідача про зменшення розміру оплати до червня 2016 року, у матеріалах справи відсутні».

В постанові Київського апеляційного суду від 13.01.2025 по справі №755/19398/23 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості колегія суддів мотивувала своє рішення наступним: «Отже, споживач має право не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартир і. Однак, апелянтом не надано доказів звернення до ТОВ «Євро-Реконструкція» із заявою про не проживання у АДРЕСА-1 у спірний період та, що вона бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час її відсутності за вказаною адресою, а тому підстав для звільнення відповідачки від оплати житлово-комунальних послуг немає.

Надані суду договір оренди квартири, довідки, акти про не проживання ОСОБА-1 та її доньки ОСОБА-2 у квартирі, не можуть бути підставою для звільнення її від оплати за житлово-комунальні послуги у спірний період, оскільки такі документи відповідачка зобов`язана була надати до надавача послуг і у спірний період »,

«Отже, з огляду на солідарний обов`язок власників та зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА-1 як споживачів житлово-комунальних послуг (у розумінні Законів №1875-IV від 24 червня 2004 року та №2189-VIII від 9 листопада 2017 року), ТОВ «Євро-реконструкція» як кредитор має право вибору звернутися з вимогою про стягнення заборгованості як до усіх боржників так і до будь кого з них окремо».

В постанові Київського апеляційного суду від 26.01.2024 по справі № 755/3003/23 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості колегія суддів мотивувала своє рішення наступним: «Отже, споживач має право не сплачувати вартість житлово-комунальних послуг (крім послуги за постачання теплової енергії) у випадку, якщо він подасть відповідну письмову заяву до надавача послуг та документально оформить свою відсутність в квартирі . Однак, відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів звернення до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» із заявою про не проживання у квартирі АДРЕСА_3 у спірний період та що вона бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою, а тому підстав для звільнення вказаного відповідача від оплати житлово-комунальних послуг немає . Надані суду довідки про не проживання ОСОБА_1 у квартирі, не можуть бути підставою для звільнення її від оплати за житлово-комунальні послуги у спірний період, оскільки такі документи вона зобов`язана була надати до надавача послуг і у спірний період».

В постанові Київського апеляційного суду від 25.11.2024 по справі № 753/9572/24 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості колегія суддів мотивувала своє рішення наступним: «Однак, відповідачем не надано доказів звернення до ТОВ «Євро-Реконструкція» із заявою про не проживання АДРЕСА-1 у спірний період та що він бажає припинити отримання житлово-комунальних послуг на певний час, зокрема, на час його відсутності за вказаною адресою, а тому підстав для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг немає».

В постанові Київського апеляційного суду від 18.09.2024 по справі № 755/1806/22 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості колегія суддів мотивувала своє рішення наступним: «Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг як від власника квартири, так і від будь-якої іншої особи, яка зареєстрована або проживає у житлі власника, адже така особа на рівні з власником користується усіма житлово-комунальними послугами. Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо уточнення фактичної кількості осіб, які проживають у її житлі. За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги до двох осіб, зареєстрованих в квартирі».

В постанові Київського апеляційного суду від 18.10.2024 по справі № 755/19219/23 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до споживачів про стягнення заборгованості колегія суддів мотивувала своє рішення наступним: «Доводи апеляційної скарги відносно того, що у період з 23.03.2022 року по 16.05.2024 року апелянти як внутрішньо переміщені особи проживали за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідними Довідками № 6195 та № 6825- від 23.03.2022 року, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне. До апеляційної скарги апелянтами було подано копію заяви, яка була подана директору департаменту енергозбуту ТОВ «Євро-реконструкція» відповідно до якої ОСОБА_1 просила зробити і зняти нарахування по гарячій воді з двох осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, так як з 23 березня 2022 року по 15 травня 2024 року вони в квартирі не проживали. Зазначена заява датована 28 травня 2024 року. Доказів того, що апелянти у період з 23 березня 2022 року по 15 травня 2024 року звертались до позивача з відповідною заявою матеріали справи не містять».

Таким чином, відповідачі, як зареєстровані особи в кв. АДРЕСА_4 та споживачі комунальних послуг, які надаються в квартиру, не звертались до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» щодо документального оформлення не проживання в квартирі, а також не знімались з реєстрації у вказаній квартирі протягом спірного періоду.

Відповідно до положень законодавства України та усталеної судової практики, документальне оформлення не проживання в квартирі обов`язково здійснюється безпосередньо перед виконавцями комунальних послуг, а зменшення вартості послуг можливе лише з часу звернення.

Звернень щодо уточнення фактичної кількості зареєстрованих/фактично проживаючих осіб у квартирі до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» від відповідачів не надходило, відповідних заяв та заяв щодо документального оформлення не проживання в квартирі, як і самих доказів не проживання в квартирі немає і в матеріалах справи.

Отже, протягом спірного періоду мешканці квартири не звертались до ТОВ «ЄВРО РЕКОНСТРУКЦІЯ» щодо: уточнення кількості зареєстрованих та/або фактично проживаючих осіб у квартирі; підтвердження не проживання в квартирі перед Позивачем, неналежної якості отриманих комунальних послуг, а тому правових підстав для звільнення відповідачів від оплати за житлово комунальні послуги у спірний період, для здійснення перерахунку нарахованих коштів у спірний період за комунальні послуги, - не вбачається.

Щодо порядку здійснення нарахувань за послугу з постачання гарячої води/гарячого водопостачання повідомляємо наступне.

За наявності індивідуального засобу обліку гарячої води нарахування здійснюються виключно за показниками засобу обліку, які повинні щомісяця надаватися споживачами виконавцю послуг (п. 4 ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Чинне законодавство не передбачає можливості проведення нарахування коштів за надані послуги на підставі засобів обліку, які належним чином не повірені та не поставлені на облік виконавцем комунальної послуги.

Індивідуальний засіб обліку гарячої води, зазначений відповідачами в доданій до відзиву на позовну заяву заяві про опломбування заглушки гарячого водопостачання, на обліку у ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» не перебував.

Доказів того, що відповідачі повідомляли та надавали до теплопостачальної організації документи щодо встановлення та постановки на облік встановленого у квартирі індивідуального засобу обліку гарячої води, відповідачами до Товариства та до суду не надано.

Крім того, з листопада 2021 року по особових рахунках споживачів також нараховуються витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ). Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування водопостачання. Відповідний внутрішньобудинкової обсяг теплової енергії системи гарячого визначається з урахуванням місця приготування гарячої води (у будинку або поза його межами) та наявності циркуляції та визначається як відповідна частка від обсягу теплової енергії використаної на приготування гарячої води:

- за умови наявності циркуляції - 20 % ;

- при непрацюючій циркуляції - 10 %.

Відповідно, усі споживачі, в тому числі й ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання.

Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу.

За умови наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії використаної для надання послуги з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається з урахуванням показань вузла комерційного обліку та фактичного обсягу спожитої гарячої води мешканцями будинку.

Обсяг на забезпечення теплової енергії, витраченої функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається в одиницях виміру (Гкал) та розподіляється між усіма споживачами будівлі пропорційно. При цьому при розподілі не враховується фактичне споживання гарячої води в одиницях виміру (куб м) у приміщенні споживача.

Будинок АДРЕСА_1 обліковується як такий, що комерційним (загальнобудинковим) засобом обліку постачання гарячої води: з 01.06.2020 року, заводський № 40041972 , з 28.03.2023 року заводський № 16323117.

Квартира АДРЕСА_4 обліковується як така, що розподільчим (індивідуальним) засобом обліку гарячої води НЕ обладнана .

Нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води проводилося:

- з 01.08.2017 року по 02.03.2020 року - по нормі споживання на 3 осіб відповідно до кількості зареєстрованих мешканців в квартирі;

- з 03.03.2020 року по 31.05.2020 року - по нормі споживання на 3 осіб відповідно до кількості зареєстрованих мешканців в квартирі (помилкове нарахування, знято у травні 2025 року);

- з 01.06.2020 по 30.11.2020 року - по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку (помилкове нарахування, знято у травні 2025 року);

- з 01.12.2020 року по 31.10.2021 року - нарахування відсутні (опломбовано заглушку);

- з 01.11.2021 року по 31.09.2022 року - нарахування функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ);

- з 01.02.2023 по 31.12.2023 року - по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку (помилкове нарахування, знято у січні 2025 року) + нарахування ФГВ;

- з 01.04.2024 року по 31.01.2025 року - нарахування ФГВ.

У зв`язку з опломбуванням представником ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заглушки гарячого водопостачання 04.12.2020 року, з 05.12.2020 року нарахування за послугу з постачання гарячої води до квартири відповідачів не проводилося. Проте, у зв`язку з технічним збоєм в програмі обліку нарахувань та оплат ТОВ «ЄВРО РЕКОНСТРУКЦІЯ», з лютого 2023 року по грудень 2023 року були здійснені помилкові нарахування за послугу з гарячого водопостачання по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку пропорційно до кількості зареєстрованих мешканців квартири на 3 особи, на загальну суму 6 872,93 грн.

У січні 2024 року вказану помилку було виявлено, а помилкові нарахування знято в повному обсязі (колонка «Перерахунок, грн», рядок «Січень 2024», сума перерахунку «6 872,93» грн розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви).

Таким чином, станом на дату встановлення заглушки та припинення надання послуги з постачання гарячої води/гарячого водопостачання 02.03.2020 року, у відповідачів сформувалася заборгованість за послугу з постачання гарячої води у розмірі 16 231,65 грн, нарахована по нормі споживання на 3 осіб , яку відповідачі в добровільному порядку не сплатили, та продовжили накопичувати заборгованість за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ) , внаслідок чого ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» було змушене звернутися до суду з позовною заявою про стягнення наявної заборгованості.

У зв`язку з наданням відповідачами до суду та позивачу відповіді на відзив на позовну заяву з додатками, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» від відповідача було отримано відсутні у позивача раніше копії документів, а саме заяви відповідача ОСОБА_1 від 02.03.2020 року про необхідність проведення опломбування заглушки гарячого водопостачання та заяви про не здійснення нарахувань за послугу з постачання гарячої води з 02.03.2020 року. Оскільки в період з моменту подання заяви про опломбування заглушки гарячого водопостачання 02.03.2020 року по момент фактичного здійснення такого опломбування та складання акту опломбування 04.12.2020 року Товариством здійснювалося нарахування за послугу з постачання гарячої води по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку пропорційно до кількості зареєстрованих мешканців квартири на 3 особи, у травні 2025 року ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» здійснено перерахунок нарахувань за послугу з постачання гарячої води шляхом зняття нарахувань за період з 02.03.2020 року по 03.12.2020 року на загальну суму 3 777,46 грн, що відображено в оновленому розрахунку заборгованості, що додається до цієї відповіді на відзив на позовну заяву (колонка «Перерахунок, грн», рядок «Травень 2025», сума перерахунку «3 777,46» грн розрахунку заборгованості).

Оскільки після подання позову до суду, у травні 2025 року позивачем здійснено перерахунок заборгованості за послугу з постачання гарячої води шляхом зняття частини нарахувань, ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» надає до суду та відповідачам оновлений розрахунок заборгованості по судовій справі 753/5417/25 за позовом ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за період з 01.08.2017 року по 31.01.2025 року.

Таким чином, станом на 14.05.2025 року заборгованість відповідачів , з урахуванням здійсненого 13.05.2025 року позивачем перерахунку заборгованості, становить:

- за послугу з постачання гарячої води - 16 805,36 грн;

- інфляційна складова боргу - 5 644,36 грн;

- 3% річних - 1 750,65 грн.

Щодо твердження відповідача про відсутність послуги з постачання гарячої води протягом 6 місяців з липня 2017 року по грудень 2017 року.

Згідно програми обліку нарахувань та оплат ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», у серпні та вересні 2017 року зафіксовано аварійні короткострокові відключення гарячого водопостачання, внаслідок чого Товариством для всіх споживачів будинків, де були такі відключено, було зменшено норму нарахувань за послугу з постачання гарячої води (з 9,0000 м.куб. до 8,79680 м.куб. за серпень 2017 та до 8,69994 м.куб. за вересень 2017), внаслідок чого зменшилася сума нарахувань за вказані місяці на 14,35 грн в серпні 2017 та на 21,19 грн в вересні 2017 року (рядки «Серпень 2017», «Вересень 2017» розрахунків).

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198-VII, виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку відповідача, з 1 липня 2014 року здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі отриманої ліцензії.

Згідно ст. 27 Закону України Про житлово - комунальні послуги, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. Порядок здійснення забору проб та проведення їх дослідження щодо послуг з централізованого водопостачання, постачання гарячої води та послуг з постачання природного газу затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі встановлення за результатами дослідження відібраних проб факту постачання послуг неналежної якості витрати споживача на оплату проведених досліджень проб підлягають компенсації за рахунок виконавця відповідної послуги. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Тобто, у разі виявлення споживачем того факту, що послуги не надаються, або надаються не в повному обсязі, споживач повинен викликати представника виконавця для складання відповідного акту - претензії, на підставі якого виконавець приймає рішення про доцільність здійснення перерахунку комунальних послуг.

Акт-претензію щодо якості послуг, наданих ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до квартира АДРЕСА_4 , відповідачем не надано, в матеріалах справи такий документ відсутній. Доказів того, що відповідачі направляли для розгляду ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» акт претензію, відповідачем не надано.

18.08.2025 відповідач-1 подав заяву (надійшла до суду 20.08.2025, зареєстрована судом за вх. № 64375/25), в якій зазначив таке.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності становить 3 роки. У позовних вимогах, які стосуються заборгованості до 04.12.2020, строк позовної давності сплинув, оскільки позов подано пізніше, ніж через три роки після настання зобов`язання.

Крім того, з 04.12.2020 за адресою: АДРЕСА_3 опломбовано заглушку на гаряче водопостачання, що унеможливлює фактичне надання послуг. Незважаючи на це, у 2023-2024 роках ТОВ «Євро-реконструкція» здійснювало нарахування обсягів гарячої води (від 0,147 м3 до 11,98 м3 на місяць), що є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності та фактичному споживанню.

Відповідач-1 просить:

- застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо періоду до 04 грудня 2020 року;

- визнати нарахування за гаряче водопостачання у 2023-2024 роках безпідставним, оскільки послуга фактично не нараховувалась через наявність заглушки;

- врахувати, що згідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги повинні оплачуватись виключно за фактично спожиті обсяги.

Відповідач-3 відзив на позов не подав.

Щодо заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд зазначає таке.

Позивач просить стягнути:

- заборгованість за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 за послуги з постачання гарячої води в розмірі 16 805,36 грн;

- 3% річних у розмірі 1 750,65 грн;

- інфляційні втрати в розмірі 5 644,36 грн.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що після звернення до суду з цим позовом, було здійснено перерахунок заборгованості.

Враховуючи, що згідно з принципом диспозитивності у цивільному судочинстві особа розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, підстав для її неприйняття суд не вбачає.

Подальший розгляд справи суд здійснюватиме з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється на підставі ліцензії № 198 від 01.06.2012 (а.с.23).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

23.07.2014 в газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) позивач розмістив повідомлення з пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділу теплопостачальної організації із зазначення відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано на офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 (№ 111 (4511)).

Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

За вказаною адресою обліковується особовий номер НОМЕР_2 , відкритий на ОСОБА_1 .

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів:

- заборгованість за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 за послугу з постачання гарячої води в розмірі 16 805,36 грн;

- інфляційні втрати за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 5 644,36 грн;

- 3% річних за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 750,65 грн (а.с.44-45).

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, на заборгованість за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 нараховано:

- 3% річних у розмірі 1 750,00 грн;

- інфляційні втрати в розмірі 5 644,36 грн.

Відповідач-2, заперечуючи проти задоволення позову, зазначила, що позивач здійснював нарахування на трьох осіб, однак проживали в квартирі тільки дві людини.

На підтвердження цього відповідач надала копію договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29.03.2006 (а.с.34-35).

Разом із тим, суд зазначає таке.

Договір укладено 29.03.2006 між КП «УЖГ» Дарницького р-ну та ОСОБА_1 .

Предметом договору є забезпечення обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

У договорі зазначено, що в квартирі проживають дві людини.

Згідно з отриманою з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Департаменту з питань реєстрації (КМДА) інформацією, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (2189-VIII) споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Оскільки у спірний період з 01.08.2017 по 31.01.2025 послуги з постачання гарячої води надавались ТОВ «Євро-реконструкція», а не КП «УЖГ» Дарницького р-ну, відповідачі у цей період не укладали договір з позивачем про отримання послуг з постачання гарячої води, не надали доказів повідомлення позивачу про кількість споживачів послуг з постачання гарячої води, суд вважає твердження відповідача-2 необґрунтованими.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач-2 зазначила:

- з липня 2017 року по грудень 2017 року здійснювалась зміна труб, тому послуги з постачання гарячої води не надавались;

- 02.03.2020 була встановлена заглушка;

- з 02.03.2020 по 04.12.2020 послуга з постачання гарячої води відсутня;

- з 02.03.2020 послуга з постачання гарячої води не надається.

Відповідач-1, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив:

- 04.12.2020 встановлена заглушка на гаряче водопостачання, тому послуга не надавалась;

- у період з 2023 року по 2024 рік послуги з постачання гарячої води не надавались.

На підтвердження зазначеного, відповідачі-1, 2 надали:

- копію заяви до позивача від 02.03.2020 про опломбування заглушки гарячого водопостачання (а.с.32,71);

- копію заяви до позивача від 02.03.2020 про ненарахування платежів за послугу з постачання гарячої води (а.с.32,71);

- копію акта опломбування від 04.12.2020, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_3 встановлено пломбу Е 23025886, місце встановлення - ванна, лічильник відсутній (а.с.33, 71зв).

Суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 4 ст. 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» споживач щомісяця передає показання вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії виконавцю відповідних комунальних послуг або визначеній власником (співвласниками) іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у спосіб, передбачений договором. Виконавець періодично, не менше одного разу на рік, проводить контрольне зняття показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії у присутності споживача або його представника.

Отже, за наявності індивідуального засобу гарячої води в квартирі нарахування щомісячних платежів здійснюється на підставі показників засобів обліку, які споживачі послуг надають виконавцю.

Квартира АДРЕСА_4 обліковується як така, яка не обладнана розподільчим (індивідуальним) засобом гарячої води.

Відповідачі не надали доказів на підтвердження того, що вони повідомляли позивача та надали документи на підтвердження встановлення та постановлення на облік позивачем індивідуального засобу обліку води.

Будинок АДРЕСА_1 обліковується як такий, що обладнаний комерційним (загальнобудинковим) засобом обліку постачання гарячої води (з 01.06.2020 - заводський номер 40041972, з 28.03.2023 - заводський номер НОМЕР_3 ).

Нарахування за послуги з постачання гарячої води здійснюються відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (які діяли на момент виникнення заборгованості) (далі - Правила № 630), Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (далі - Правила № 1182).

З листопада 2021 року по особових рахунках споживачів також нараховуються витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ). Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування водопостачання. Відповідний внутрішньобудинкової обсяг теплової енергії системи гарячого визначається з урахуванням місця приготування гарячої води (у будинку або поза його межами) та наявності циркуляції та визначається як відповідна частка від обсягу теплової енергії використаної на приготування гарячої води:- - за умови наявності циркуляції - 20 % ; при непрацюючій циркуляції - 10 %.

Усі споживачі, в тому числі й ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання .

Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу.

За умови наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії використаної для надання послуги з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається з урахуванням показань вузла комерційного обліку та фактичного обсягу спожитої гарячої води мешканцями будинку.

Обсяг на забезпечення теплової енергії, витраченої функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається в одиницях виміру (Гкал) та розподіляється між усіма споживачами будівлі пропорційно. При цьому при розподілі не враховується фактичне споживання гарячої води в одиницях виміру (куб м) у приміщенні споживача.

Позивач зазначив, що нарахування за послугу з постачання централізованого постачання гарячої води здійснював:

- з 01.08.2017 року по 02.03.2020 року - по нормі споживання на 3 осіб відповідно до кількості зареєстрованих мешканців в квартирі;

- з 03.03.2020 року по 31.05.2020 року - по нормі споживання на 3 осіб відповідно до кількості зареєстрованих мешканців в квартирі (помилкове нарахування, знято у травні 2025 року);

- з 01.06.2020 по 30.11.2020 року - по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку (помилкове нарахування, знято у травні 2025 року);

- з 01.12.2020 року по 31.10.2021 року - нарахування відсутні (опломбовано заглушку);

- з 01.11.2021 року по 31.09.2022 року - нарахування функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ);

- з 01.02.2023 по 31.12.2023 року - по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку (помилкове нарахування, знято у січні 2025 року) + нарахування ФГВ;

- з 01.04.2024 року по 31.01.2025 року - нарахування ФГВ.

Суд перевірив наданий позивачем до відповіді на відзив розрахунок та установив таке:

1) за період з 01.08.2017 по 02.03.2020 позивач здійснював нарахування щомісячних платежів на послуги з постачання гарячої води по нормі на 3-х осіб (відповідно до кількості зареєстрованих мешканців у квартирі):

- серпень 2017 року нараховано до сплати 621,23 грн;

- вересень 2017 року нараховано до сплати 614,39 грн;

- жовтень 2017 року нараховано до сплати 635,58 грн;

- листопад 2017 року нараховано до сплати 635,55 грн;

- грудень 2017 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- січень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- лютий 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- березень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- квітень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- травень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- червень 2018 року нараховано до сплати 211,68 грн;

- липень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- серпень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- вересень 2018 року нараховано до сплати 635,04 грн;

- жовтень 2018 року нарахування відсутні;

- листопад 2018 року нараховано до сплати 661,77 грн;

- грудень 2018 року нараховано до сплати 661,77 грн;

- січень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- лютий 2019 року нараховано до сплати 2 167,56 грн;

- березень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- квітень 2019 року нараховано до сплати 385,54 грн;

- травень 2019 року нараховано до сплати 755,52 грн;

- червень 2019 року нараховано до сплати 240,84 грн;

- липень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- серпень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- вересень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- жовтень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- листопад 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- грудень 2019 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- січень 2020 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- лютий 2020 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- березень 2020 року (частково) нараховано до сплати 46,62 грн.

У вересні 2019 року позивач здійснив перерахунок та зменшено розмір боргу на 1 445,04 грн.

2) за період з 03.03.2020 року по 31.05.2020 року позивач здійснював нарахування щомісячних платежів на послуги з постачання гарячої води по нормі на 3-х осіб (відповідно до кількості зареєстрованих мешканців у квартирі):

- березень 2020 року нараховано до сплати 699,21 грн;

- квітень 2020 року нараховано до сплати 722,52 грн;

- травень 2020 року нараховано до сплати 722,52 грн.

3) за період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року позивач здійснював нарахування щомісячних платежів на послуги з постачання гарячої води по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку:

- червень 2020 року нараховано до сплати 136,10 грн;

- липень 2020 року нараховано до сплати 19,56 грн;

- серпень 2020 року нараховано до сплати 344,51 грн;

- вересень 2020 року нараховано до сплати 647,16 грн;

- жовтень 2020 року нараховано до сплати 695,45 грн;

- листопад 2020 року зменшено борг на 209,57 грн.

У травні 2025 року позивач зменшив розмір заборгованості на 3 777,46 грн (складається з нарахованих платежів за період з 03.03.2020 по 31.05.2025), оскільки помилково здійснив нарахування щомісячних платежів у цей період.

4) за період з 01.12.2020 по 31.10.2021 нарахування відсутні, оскільки опломбовано заглушку.

5) за період з 01.11.2021 по 31.09.2022 позивач здійснив нарахування за функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ):

-листопад 2021 року нараховано 41,79 грн;

- грудень 2021 року нараховано 57,77 грн;

- січень 2022 року нараховано 59,56 грн;

- лютий 2022 року нарахування відсутнє;

- березень 2022 року нарахування відсутнє;

- квітень 2022 року нарахування 82,89 грн;

- травень 2022 року нарахування відсутнє;

- червень 2022 року нарахування відсутнє;

- липень 2022 року нарахування відсутнє;

- серпень 2022 року зменшено борг на 8,92 грн;

- вересень 2022 року нараховано 87,11 грн.

6) у період з жовтня 2022 року по січень 2023 року нарахування відсутні.

7) у період з 01.02.2023 по 31.12.2023 позивач здійснював нарахування по показникам комерційного (загальнобудинкового) засобу обліку + нарахування ФГВ:

- лютий 2023 року нараховано 278,99 грн;

- березень 2023 року нарахування відсутнє;

- квітень 2023 року нараховано 157,56 грн;

- травень 2023 року нараховано 375,89 грн та 47,18 грн;

- червень 2023 року нараховано 361,39 грн та 9,27 грн;

- липень 2023 року нарахованого 216,20 грн та 88,86 грн;

- серпень 2023 року нараховано 680,43 грн та 18,99 грн;

- вересень 2023 року нараховано 909,98 грн;

- жовтень 2023 року нараховано 476,83 грн;

- листопад 2023 року нараховано 912,95 грн;

- грудень 2023 року нараховано 750,85 грн.

У січні 2024 року позивач зменшив розмір заборгованості на 6 872,93 грн, оскільки помилково здійснив таке нарахування.

З січня 2024 року по березень 2024 року будь-які нарахування відсутні.

8) у період з 01.04.2024 по 31.01.2025 позивач здійснював нарахування за функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ):

- квітень 2024 року нараховано 157,48 грн;

- травень 2024 року відсутнє нарахування;

- червень 2024 року відсутнє нарахування;

- липень 2024 року нараховано 85,95 грн;

- серпень 2024 року нараховано 129,16 грн;

- вересень 2024 року нараховано 46,77 грн;

- жовтень 2024 року нараховано 206,94 грн;

- листопад 2024 року нараховано 0,00 грн;

- грудень 2024 року нараховано 0,00 грн;

- січень 2025 року нараховано 0,00 грн.

Загальний розмір заборгованості за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 за послуги з постачання гарячої води, з урахуванням здійснених позивачем перерахунків, становить 16 805,36 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд установив, що позивач здійснив перерахування розміру заборгованості за постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 31.01.2025, врахувавши при цьому ненадання послуг з постачання гарячої води у період, який вказують відповідачі-1,2 - з 03.03.2020 (після встановлення 02.03.2020 заглушки) та по 31.01.2025, тому твердження відповідачів-1,2 щодо безпідставного нарахування щомісячних платежів за послуги з постачання гарячої води з моменту опломбування представником позивача заглушки в квартирі відповідачів позивачем спростовані.

У період з 01.04.2024 по 31.01.2025 позивач здійснював лише нарахування за функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, яка розподіляється між усіма споживачами будівлі пропорційно та не залежить від фактичного споживання гарячої води у приміщенні споживача.

Позивач не заперечує щодо часткової відсутності послуг з постачання гарячої води у серпні та вересні 2017 року, оскільки фіксувались аварійні короткострокові відключення гарячого водопостачання, внаслідок чого зменшено зменшено норму нарахувань за послугу з постачання гарячої води (з 9,0000 м.куб. до 8,79680 м.куб. за серпень 2017 та до 8,69994 м.куб. за вересень 2017), внаслідок чого зменшилася сума нарахувань за вказані місяці на 14,35 грн в серпні 2017 та на 21,19 грн в вересні 2017 року (рядки «Серпень 2017», «Вересень 2017» розрахунків) (а.с.44, 51).

Заперечення відповідача-2 щодо відсутності послуг з постачання гарячої води у період з липня 2017 року по грудень 2017 є необґрунтованими, оскільки відповідач-2 не надала доказів звернення до позивача з претензіями або заявами щодо відсутності послуг з постачання гарячої води в цей період за адресою: АДРЕСА_3 .

Щодо заяви відповідача-1 про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд зазначає таке.

Відповідач-1 просить застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог, які виникли до 04 грудня 2020 року.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ч. 1 ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 18.03.2025.

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення заборгованості за послугу з постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 (далі Закон 540-ІХ) розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

Крім того, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану з 24 лютого 2022 року до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився (п. 19 Прикінцевих положень ЦКУкраїни, пункт 95 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану (пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справа № 903/602/24, провадження № 12-19гс25).

Водночас надалі Законом України від 14 травня 2025 року №4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності», що набрав законної сили 04.09.2025, виключено п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідно до якого в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.

Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення (частина третя статті 263 ЦК України).

Перебіг позовної давності поновився 04.09.2025.

Отже, строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 не є пропущеним, оскільки з 02.04.2020 цей строк продовжувався на період карантину, а надалі був зупинений з початком воєнного стану.

Підстави для застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених позивачем у цій справі вимог відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже, суд стягує солідарно з відповідачів:

- заборгованість за постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 у розмірі 16 805,36 грн;

- 3% річних за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 750,65 грн;

- інфляційні втрати за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 5 644,36 грн, разом - 24 200,27 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 099,33 грн з кожного.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»:

- заборгованість за постачання гарячої води за період з 01.08.2017 по 31.01.2025 у розмірі 16 805,36 грн;

- 3% річних за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 1 750,65 грн;

- інфляційні втрати за період з 01.08.2017 по 23.02.2022 у розмірі 5 644,36 грн, разом - 24 200,27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір у розмірі 1 099,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір у розмірі 1 099,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір у розмірі 1 099,33 грн.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20.

Відповідач-1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач-3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду безпосередньо шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова