Справа №461/5167/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року . м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання НекозМ.Ю.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представниці позивачки ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 інтереси якої представляє ОСОБА_1 , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки і піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням, покликаючись на те, що такий хоч і зареєстрований у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 2014 року у квартирі не проживає без поважних причин.

Квартира є державною та не приватизованою. У вказаному житлі зареєстровані: ОСОБА_5 1966 року народження, ОСОБА_9 ,1998 року народження, ОСОБА_7 ,1970 року народження, ОСОБА_8 ,2022 року народження, ОСОБА_4 ,1975 року народження.

Відповідач ОСОБА_4 за указаною адресою не проживає з 2014 року, жодних його речей у квартирі не має, квартирою не цікавиться, в утриманні житла участі не бере, комунальних послуг не оплачує, фактичне його місце проживання не відоме, Крім того без вдповідача не можливо оформити документи щодо приватизації житла, оформлення субсидії, тому позивачка просить визнати його таким, що втратив право на користування нею.

ІНФОРМАЦІЯ_1 основний квартиронаймач ОСОБА_10 помер. На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова.

ОСОБА_4 є рідним братом матері позивачки, та відповідно позивачки дядьком.

Таким чином, добровільно усунути перешкоди в користуванні житлом не має можливості, позивачка просить позов задовільнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2025 року відкрито загальне судове провадження у справі.

07.07.2025 року до суду надійшли пояснення від представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, яка просить при ухваленні рішення по справі врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_8 , оскільки вона там зареєстрована, з метою недопущення звуження житлових прав дитини, та просить розглядати справу у відсутності представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Представник позивача адвокатеса Шлянта Надія Романівна в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні до викладених у ньому та просила такий задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позов задовільнити, оскільки ОСОБА_4 давно не проживає у вказаній квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Третя особа ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що змінилися анкетні дані згідно свідоцтва про шлюб від 13.08.2025 року, актовий запис№2019, позов підтримала.

Треті особи ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третіх осіб оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 1999 року, що підтверджується відомостями з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №186889 від 06.03.2025 року, та витягом з реєстру територіальної громади №2025/008372180 від 24.06.2025 року. Разом з позивачкою зареєстрована та проживає її неповнолітня донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 22 квітня 2022, актовий запис №237 та Відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №186889 від 06.03.2025 року. ОСОБА_1 зареєстрована в указаному житлі від народження, як племінниця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Іншого житла ніж указане вище, в тому числі на праві особистої власності, позивачка не має. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10 , який доводився дідом позивачки. На даний час квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Львова.

ОСОБА_4 не проживає без поважних причин у даній квартирі з 2014 року, відповідно без нього неможливо оформити документи щодо приватизації житла, оформлення субсидії. Добровільно усунути перешкоди в користуванні житлом немає можливості.

Як убачається із наявних у матеріалах справи відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №186889 від 06.03.2025 року зареєстровано 6 осіб: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Львова №553 від 11.12.1984 року дідові позивачки ОСОБА_10 було надано право на заняття вказаної квартири разом із сімє`ю яка на той момент складалась з шести осіб.

16.03.2000 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №212 про розгляд заяви ОСОБА_10 про приєднання звільненого житлового приміщення, внаслідок чого було змінено площу та параметри, здійснено переобладнання квартири та внесено відповідні зміни в поверховий план квартири.

На підтвердження того, що відповідач фактично не проживає за даною адресою свідчать також Акт обстеження, складений ЛМКП АЙСБЕРГ від 14.11.2024 року, Акт обстеження, складений ЛМКП АЙСБЕРГ від 19.03.2025 року, Акт обстеження , складений ЛМКП АЙСБЕРГ від 20.05.2025 року з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_4 не перебував у кв. АДРЕСА_3 , зі слів сусідів, за даною адресою ОСОБА_4 не проживає з 2014року по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

За ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, провадиться у судовому порядку.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд приймає до уваги показання представника позивачки та позивачки які перебувають у взаємному зв`язку з іншими доказами.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач з 2014 року у спірному житлі, без поважних причин, фактично не проживає, не оплачує комунальні послуги та не зберігає майна та особистих речей, конфліктів з приводу чинення перешкод у користуванні житлом не було, в утриманні житла участі не бере, внаслідок чого втратив зв`язок із спірним приміщенням хоча перешкод у користуванні житлом йому не чинилось.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач добровільно залишив спірне приміщення, не проживає у ньому більше 10 років без поважних причин, не цікавиться житлом та не утримує його, тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 351 355 ЦПК України, ст.ст. 29, 319, 321, 379, 391 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.41 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_4 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р. Юрків.