Справа № 577/4891/25
Провадження № 2/577/1767/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря судового засідання Олійник В.П.,

представника позивача Коханівської А.А.,

представника відповідача Юсан І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом Комунального підприємства «Теплогарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Теплогарант» є виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії в м. Конотоп та забезпечує тепловою енергією в тому числі і багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 . Споживачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 . За даними програмного забезпечення КП «Теплогарант» за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 по оплаті послуги з постачання теплової енергії. Розмір плати за абонентське обслуговування затверджений наказом КП «Теплогарант» № 403 від 01.10.2021р. та складає для абонентів будинку без вузлів обліку 22,88 грн. з ПДВ, з вузлами обліку 27,24 грн. з ПДВ. З 01 червня 2025 року згідно наказу КП «Теплогарант» № 244 від 29.05.2025 р.розмір плати за абонентське обслуговування змінено та складає для абонентів будинку без вузлів обліку 25,69 грн. з ПДВ, з вузлами обліку 30,65 грн. з ПДВ. Опалювальний сезон 2021-2022рр. розпочався з 22 жовтня 2021 року за розпорядженням міського голови від 19.10.2021 року № 299-ОД «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років», а закінчився 15 квітня 2022 року за розпорядженням міського голови від 14.04.2022 року № 103-ОД «Про закінчення опалювального сезону 2021-2022 років». Опалювальний сезон 2022-2023рр. розпочався з 27 жовтня 2022 року за розпорядженням міського голови від 25.10.2022 року № 243-ОД «Про внесення доповнення до розпорядження міського голови від 18.10.2022 № 236-ОД «Про початок опалювального сезону 2022-2023 років», а закінчився 12 квітня 2023 року за розпорядженням міського голови від 11.04.2023 року № 58-ОД «Про закінчення опалювального сезону 2022-2023 років». Опалювальний сезон 2023-2024рр. розпочався з 21 жовтня 2023 року за рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 13.10.2023 року № 241 «Про початок опалювального сезону 2023-2024 років», а закінчився 02 квітня 2024 року за рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 28.03.2024 року № 71 «Про закінчення опалювального сезону 2023-2024 років». Опалювальний сезон 2024-2025рр. розпочався з 17 жовтня 2024 року за рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 16.10.2024 року № 242 «Про початок опалювального сезону 2024-2025 років», а закінчився 31 березня 2025 року за рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.03.2025 року № 69 «Про закінчення опалювального сезону 2024-2025 років». Не зважаючи на отримання послуг, їх оплата за період з «01» жовтня 2021 року по «30» червня 2025 року включно відповідачами не проводилась, у зв`язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість в сумі 3 028,12 грн., що і змусило звернутись з позовом до суду.

Представник КП «Теплогарант» в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити посилаючись на практику Верховного суду з аналогічних правовідносин.

Представник відповідачів Юсан І.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, наголошуючи на відсутності обов`язку на сплати послуги, які не були надані позивачем. Щодо місць загального користування, зокрема під`їзду зазначила про відсутність опалювальних приладів. Просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, в раніше наданих поясненням заперечували проти позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Послуги з постачання теплової енергії будинку АДРЕСА_1 у період з 01 жовтня 2021 року до 30 червня 2025 року надавало КП «Теплогарант».

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальтні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору, складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Наказом директора КП «Теплогарант» від 29 червня 2021 року № 280 «Про затвердження форми Договору», затверджено форму публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО).

Пунктом 44 публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуги про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО) від 01 серпня 2021 року передбачено, що вказаний договір розміщується на офіційному сайті Конотопської міської ради Сумської області https://konotop-rada.gov.ua і набирає чинності з 01 жовтня 2021 року.

Текст вказаного договору 08 липня 2021 року був опублікований на офіційному веб-сайті Конотопської міської ради Сумської області https://konotop-rada.gov.ua, про що мешканці м. Конотопа Сумської області були проінформовані у місцевому друкованому виданні - газеті «Факти+програми ТБ» № 28 від 18 липня 2021 року.

Пунктами 44, 45, 48 публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуги про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО) від 01 серпня 2021 року передбачено, що вказаний договір діє протягом одного року з дати набрання чинності (з 01 жовтня 2021 року). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що свідчать про його намір укласти договір, зокрема, оформлення у письмовій формі та надіслання на адресу виконавця заяви-приєднання, фактичного отримання послуги, оплата рахунку. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишаються невиконаними.

Наказом директора КП «Теплогарант» № 436 від 20 жовтня 2021 року «Про затвердження, форми Договору» затверджено форму індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання.

Пунктами 1, 2 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року визначено, що вказаний договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті Конотопської міської ради Сумської області https://konotop-rada.gov.ua.

Текст вказаного договору 22 жовтня 2021 року був опублікований на офіційному веб-сайті Конотопської міської ради Сумської області https://konotop-rada.gov.ua, про що мешканці м. Конотопа Сумської області були проінформовані у місцевому друкованому виданні - газеті «Факти+програми ТБ» № 44 від 03 листопада 2021 року.

Згідно п.п. 51, 52, 53, 56 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року, вказаний договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Вказаний договір може бути розірваним у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишаються невиконаними (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 56 вищевказаного договору, з дня набрання чинності вказаним договором втрачають чинність раніше укладені між сторонами договори:

- договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 листопада 2020 року;

- договір публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуги про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО) від 01 серпня 2021 року, який був оприлюднений 08 липня 2021 року на офіційному веб-сайті Конотопської міської ради Сумської області https://konotop-rada.gov.ua.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633, ч. 1 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року передбачено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статтей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

Враховуючи те, що запропоновані до укладення відповідачам договір публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуги про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО) від 01 серпня 2021 року, який був оприлюднений 08 липня 2021 року та індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року не повернуто ТОВ «Теплогарант» з підписами відповідачів у встановлений термін, а відповідачі продовжують споживання теплової енергії, то, в силу положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказані договори вважалися укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги та діями з 01 жовтня 2021 року до 21 листопада 2021 року та з 22 листопада 2021 року по теперішній час.

Відсутність оформленої у письмовій формі заяви-приєднання не звільняє співвласника багатоквартирного будинку від обов`язку оплачувати теплову енергію поставлену у будинок.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року у справі № 3-184гс14, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Аналіз наведених вище норм діючого законодавства України дає підстави для наступних висновків: укладення договору на надання житлово-комунальної послуги є двостороннім обов`язком як виконавця житлово-комунальних послуг так і споживача цих послуг; відмова споживача від укладення договору про надання житлово-комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем; укладення відповідного договору не звільняє споживача віду оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до його укладення; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 26, під. 3 п. 33 публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем (приміщення якого обладнане індивідуальною системою опалення) про надання послуги про надання послуг з постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі (МЗК) та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (ВСО) від 01 серпня 2021 року споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування в строки, встановлені цим договором. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 28 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення оплати за спожиту послугу.

Аналогічні положення передбачені п. 34, під. 3 п. 41 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 20 жовтня 2021 року.

Свої зобов`язання щодо надання послуги з постачання теплової енергії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як мешканцям квартири АДРЕСА_2 КП «Теплогарант» виконало.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення, а також відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку та не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах №357/4664/15-ц від 20 листопада 2019 року.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктами п.п. 35 - 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання

Пунктами 14, 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 постанови КМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21 серпня 2019 року № 808, граничний розмір плати за абонентське обслуговування, визначений відповідно до цієї постанови, застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами.

Наказом КП «Теплогарант» від 10 жовтня 2021 року № 403 «Про тариф на абонентське обслуговування» з 01 жовтня 2021 року встановлений тариф на абонентське обслуговування на один особовий рахунок в місяць: на будинки без вузлів обліку в розмірі 22 грн. 88 коп. з ПДВ; на будинку з вузлами обліку в розмірі 27 грн. 24 коп. з ПДВ.

Свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання теплової енергії відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконували належним чином та не здійснювали оплату за отримані від КП «Теплогарант» послуги, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2021 року до 30 червня 2025 року за ними утворилася заборгованість у розмірі 3028 грн. 12 коп.

Отже, споживач користується послугами з централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає позивач, тому зобов`язаний їх оплачувати відповідно до Методики. Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладаються законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Зазначивши про відсутність заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідачі не надали суду доказів на підтвердження цього і не спростували розрахунок позивача.

Вирішуючи спір, суд на підставі належним чином оцінених доказів доходить висновку про те, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року, у справі №311/3489/18.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2021 року до 30 червня 2025 року у розмірі 3028,12 грн.

22 серпня 2024 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області в порядку наказного провадження був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Теплогарант» в солідарному порядку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 2250,50 грн., яка виникла за період з 01 жовтня 2021 року до 01 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року вищевказаний судовий наказ було скасовано.

Статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

За таких обставин з відповідачів на користь КП «Теплогарант» в солідарному порядку слід стягнути заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2021 року до 30 червня 2025 року у розмірі 3028 грн. 12коп.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору на загальну суму 2 422 грн. 40 коп. кожного, в розмірі по 1 211 грн. 20 коп. з кожного відповідача.

Керуючись Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про теплопостачання», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року, ст. ст. 319, 322, 382, 509, 526, 541, 633, 638, 639, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 5, 12-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 259, 263-265, 273,274-279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства «Теплогарант» - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у солідарному порядку заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, яка виникла за період з 01 жовтня 2021 року по 30 червня 2025 року включно у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 12 коп. на користь КП «Теплогарант» (, IBAN НОМЕР_2 в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК»).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 40 коп. сплачений судовий збір з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто Конотопським міськрайонним судом Сумської області, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Конотопського міськрайонного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: комунальне підприємство «Теплогарант» ( юридична адреса м. Конотоп Сумської області, вул. Садова, 39А, , IBAN НОМЕР_3 в АКБ ІНДУСТРІАЛБАНК, МФО 313849).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлений 04.11.2025 року.

Суддя Рідзевська І. О.