Справа № 333/7896/24
Провадження №2/333/4626/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2024 року позивач ОСОБА_2 , через представника Віхляєва В.В., звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 2003 року, який було розірвано в 2013 році.

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

До повноліття дитини, аліменти на її утримання стягувалися у примусовому порядку на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2013 року у справі №332/4224/13-ц.

05.09.2019 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/813/10 було змінено спосіб та розмір стягнення аліментів.

На теперішній час ОСОБА_4 є повнолітньою, однак навчається в Комунальному закладі вищої освіти «Хортицька Національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради на І курсі очної денної форми навчання, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно, до закінчення навчання або досягнення нею 23-річного віку.

27.11.2024 року заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 року, до закінчення навчання дитиною, але не пізніше, ніж до досягненню нею 23 років.

20.08.2025 року ухвалою суду вказане заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.09.2025 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній не погоджується з розміром присуджених до стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та просить задовольнити позовні вимоги позивачки, стягнувши на її користь аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Крім того, відповідач зазначив про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження потреби повнолітньої доньки в матеріальній допомозі від нього на період навчання, а також доказів того, що він, як платник аліментів, має матеріальну змогу надавати допомогу в заявленому у позові розмірі.

Донька на даний час проживає в Ізраїлі, та, скоріш за все, отримує допомогу від тієї країни.

Також відповідач просив суд врахувати наявність на його утриманні малолітньої доньки від теперішнього шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

22.10.2025 року на адресу суду від представника позивачки ОСОБА_6 надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить відхилити заперечення проти позову та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

На думку представника, готовність відповідача сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, лише у розмірі 1/8 частини від його доходу, є необґрунтованим, суперечить обов`язку забезпечити дитині необхідні умови для здобуття освіти та порушує ключовий принцип спільної відповідальності батьків.

Відповідачем не надано жодних доказів того, що його доходи чи стан здоров`я унеможливлюють сплату аліментів у розмірі частини його доходу. Натомість, зменшення частки до 1/8 (тобто вдвічі менше, ніж просить позивач) свідчить про ігнорування реальних потреб дитини - студента.

Припущення відповідача щодо забезпечення його дитини урядом Ізраїлю не відповідає дійсності. Відповідно до урядових рішень, будь-які виплати на підтримку українських біженців, які знайшли свій прихисток у Ізраїлі, припинені на початку 2023 року та не поновлювалися.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник не з`явилися, у відповіді на відзив зазначено про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 підтримала відзив ОСОБА_3 на позовну заяву. При цьому зазначила, що відповідач працює на підприємстві «Мотор Січ» та отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 8 000 гривень. У 2016 році відповідач уклав шлюб, в якому у нього ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася донька, яка також перебуває на його утриманні.

Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що 06.09.2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , актовий запис №1155.

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис №320.

05.11.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі №332/5050/13-ц.

Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3).

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , на теперішній час, навчається на другому курсі денної форми навчання факультету мистецтва та дизайну Комунального закладу вищої освіти «Хортицька Національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради. Термін навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Зазначена обставина підтверджується довідкою за підписом першого проректора від 05.09.2024 року №540.

ОСОБА_4 має потребу у матеріальній допомозі, враховуючи той факт, що не має самостійних доходів.

Згідно з довідкою №4/183 від 02.09.2025 року, ОСОБА_3 працює в АТ «МОТОР СІЧ» на посаді стрільця 1 класу управління Вохор з 22.07.2025 року, та відповідно до довідки про доходи №148/1, загальну сума доходу за період з 01.07.2025 р. по 31.08.2025 р. становить 10 497,29 гривень.

З долученого представником відповідача до відзиву свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 28.04.2016 року Заводським районним у місті Запоріжжі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що ОСОБА_3 має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлюючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з такого.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу (заробітку) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2).

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначені розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня складає 3 028 грн.

Повнолітня ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, не працевлаштована та не має самостійного доходу.

Відповідач ОСОБА_3 офіційно працевлаштований в АТ «МОТОР СІЧ» на посаді стрільця 1 класу управління Вохор з 22.07.2025 року, щомісячно отримує заробітну плату.

Як вбачається із довідки про заробітну плату за період з 01.07.2025 р. по 31.08.2025 р. становить 10 497,29 гривень.

З матеріалів справи не вбачається, що у відповідача є проблеми зі станом здоров`я, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було.

Також суд враховує, що відповідач має малолітню дитину від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває на його утриманні.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи інтереси повнолітньої ОСОБА_4 для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника, часткове визнання відповідачем позовних вимог, а також те, що, відповідно до ч.1 ст.199 СК України, повнолітню доньку, яка продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею двадцяти трьох років, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 року, оскільки, на підставі ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,до закінчення навчання останньою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно з ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (на 75%), судовий збір у розмірі 726,72 грн. (968,96*75%) судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2024 року, до закінчення навчання останньою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 72 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов`язковому виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.11.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод