Справа №442/4228/25
Провадження №2-о/442/372/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

присяжних Шишки М.С., Стародуба А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, як органу опіки та піклування; особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_2 ,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката особи, щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною.

В заяві посилається на те, що ОСОБА_2 є мамою заявника ОСОБА_1 . Зазначає, що ОСОБА_2 проживає разом з ним на АДРЕСА_1 , оскільки вона через свій вік та стан здоров`я потребує постійного догляду, допомоги та контролю. Така необхідність виникла уже близько двох років тому, коли стан її фізичного та психічного здоров`я став різко погіршуватися.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника (чоловік ОСОБА_2 ) ОСОБА_4 . Смерть батька заявника, як з`ясувалося уже під час обстеження на магнітно-резонансному томографі, проведеному в травні 2025 року, стала дуже травматичною для його матері, як психологічно, так і фізично і завдала здоров`ю ОСОБА_2 непоправної шкоди.

Після описаних вище подій, матір «на ногах» перенесла декілька інсультів, а про своє погане самопочуття, сильні головні болі та запаморочення, порушення сну вона нікому не повідомляла, пояснюючи це небажанням нікого зайвий раз не турбувати. Близько двох років тому у ОСОБА_2 помічали різке зниження пам`яті та уваги, вона стала часто забувати, де залишила речі, куди і з якою метою йшла, досить часто, розповідаючи про звичні речі, не могла згадати, про що починала говорити і такі зміни не вдавалося пояснити простою втомою чи неуважністю, або ж простими віковими змінами. З часом стан здоров`я матері продовжував погіршуватися, вона поступово стала відмовлятися від звичної хатньої роботи, а більшість часу просто бездіяльно сиділа, її перестали цікавити звичні колись події, перестала цікавитись життям оточуючих та подіями, що відбувалися навколо.

Стан її фізіологічного здоров`я також зазнав негативних змін, матір постійно скаржилася на сильні головні болі та запаморочення, які погано піддавалися традиційному медикаментозному лікуванню, а також у неї суттєво знизилась гострота зору, сповільнення мислення та погіршення мови, затруднені хода та рухи.

10 травня 2025 року ОСОБА_2 було проведено обстеження на магнітно-резонансному томографі, де, відповідно до протоколу у неї встановлено наслідки перенесених лакунарних інфарктів в басейні обох СМА і правої ЗМА, церебральну мікроангіопатію (Рагекаэ III), атрофічні зміни кори головного мозку.Після проведеного обстеження на магнітно-резонансному томографі матір була також оглянута лікарем психіатром КНП «Дрогобицька міська поліклініка». Із висновку лікаря спеціаліста від 19 травня 2025 року №125 вбачається, що ОСОБА_2 було встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок захворювання головного мозку (перенесені ішемічні інсульти, атрофічні зміни) з вираженими емоційно-вольовими розладами, когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією. Внаслідок описаного вище стану здоров`я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно пересуватися, орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які заявник, як її син, зобов`язаний забезпечувати.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, вона не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, що ставить під загрозу її життя та здоров`я, а також реалізацію її охоронюваних законом прав та законних інтересів.

При таких обставинах вважає, що ОСОБА_2 слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_1 опікуном матері.

Ухвалою судді від 04.06.2025 провадження у справі відкрито, надіслано копію заяви для заінтересованих осіб з додатками та запропоновано заінтересованим особам подати письмові пояснення з приводу заяви і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою від 17.06.2025 провадження у справі було зупинено в зв`язку з призначенням у справі судово-психіатричної експертизи.

15.09.2025 до суду надійшов висновок з Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України судово-психіатричного експерта №1397.

Ухвалою від 16.09.2025 провадження у справі поновлено, призначено до судового розгляду на 06.10.2025.

06.10.2025 розгляд справи відкладено на 04.11.2025, про що повторно повідомлено учасників справи.

24.10.2025 від представника заінтересованої особи поступила заява про приєднання доказів подання органу опіки з додатками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просить її задоволити, оскільки наявні підстави для визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення заявника її опікуном. Вказав, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті розглядалась заява ОСОБА_1 про призначення заявника опікуном над мамою, яку було задоволено, про що складено відповідне подання. Ствердив, що створив для матері усі необхідні та належні умови для її проживання, догляду, харчування. Мати часто хворіє, він возить її на огляд до лікарів, мати прихильна до нього. Інших родичів які б могли здійснювати догляд за матір`ю немає.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету заяву в судове засідання не зявилась, подавши заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи у її відсутності. Щодо вирішення заяви покладається на думку суду.

Адвокат особи щодо якої розглядається справа ОСОБА_5 не заперечив з приводу задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та думки учасників справи, розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , обоє зареєстровані на АДРЕСА_1 /а.с. 5, 7, 9/.

10 травня 2025 року ОСОБА_2 було проведено обстеження на магнітно-резонансному томографі, де, відповідно до протоколу у неї встановлено наслідки перенесених лакунарних інфарктів в басейні обох СМА і правої ЗМА, церебральну мікроангіопатію (Рагекаэ III), атрофічні зміни кори головного мозку. Після проведеного обстеження на магнітно-резонансному томографі ОСОБА_2 була також оглянута лікарем психіатром КНП «Дрогобицька міська поліклініка» /а.с.12/.

Із висновку лікаря спеціаліста від 19 травня 2025 року №125 вбачається, що ОСОБА_2 було встановлено діагноз: Органічний розлад особистості та поведінки внаслідок захворювання головного мозку (перенесені ішемічні інсульти, атрофічні зміни) з вираженими емоційно-вольовими розладами, когнітивним зниженням, соціально-побутовою дезадаптацією /а.с.12а/.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1397 від 01.09.2025, складеного експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у вигляді мультиінфарктної деменції, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також не може правильно сприймати обставини по справі та давати відповідні пояснення /а.с. 33-35/.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи вище вказаний висновок експертизи, її необхідно визнати недієздатною.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.

Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , спільно проживають, ОСОБА_1 дбає про свою матір, створив їй необхідні побутові умови для проживання, забезпечив її доглядом та лікуванням, що стверджується Актом обстеження умов проживання №1107 від 23.09.2025.

Чоловік ОСОБА_2 , батько заявника, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 03.01.2013 /а.с.11/.

ОСОБА_6 рідний брат заявника, син ОСОБА_2 , у поданій письмовій заяві не заперечує щодо призначення заявника опікуном їхньої матері, оскільки він не може здійснювати належний догляд за останньою позаяк опікується своєю дитиною-інвалідом.

Поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 21.10.2025 №3-32/6205, яке затверджено рішенням виконкому Дрогобицької міської ради за №300 від 21.10.2025, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі та обґрунтовано якнайкращими інтересами особи, над якою встановлюється опіка.

При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном для ОСОБА_2 немає.

Судові витрати по справі, у відповідності до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_1 - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає на АДРЕСА_1 , опікуном над матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.

Присяжні Шишка М.С.

Стародуб А.Г.