Провадження № 2-о/185/106/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

присяжних: Борисенко Т.В.,

Мороз В.А.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту що має, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Залізко В.С. звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має, що має юридичне значення, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позиція заявника

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що брат заявника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України та направлений на проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, де займав посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону. Його племінника ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 , було сповіщено про те, що його батько, солдат ОСОБА_4 , стрілець 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , безвісті зник 28.05.2024, у зв`язку з бойовими діями в Харківській області, під час виконання службово-бойових завдань на сході України, захищаючи незалежність, суверенітет, територіальну цілісність України. По теперішній час будь-які відомості про брата відсутні. Крім того, представник заявника зазначив, що рішення суду заявнику необхідне для реалізації своїх прав щодо відстрочки від мобілізації, так як його близький родич загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України піж час дії воєнного стану. У зв`язку з наведеним, він вимушений звернутися до суду.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025, за клопотанням представника заявника, витребувано з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_3 , належним чином завірені копії довідки-доповіді за фактом зникнення безвісті 28 травня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 ; виписки з добового наказу по частині про зникнення безвісті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 ; виписки з наказу по стройовій частині про встановлення факту зникнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 ; висновку службового розслідування за фактом зникнення 28 травня 2024 року безвісті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 .

На виконання ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2025 року, представником військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , були надані суду витребувані судом письмові докази.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 залучено до участі у цивільній справі 185/14096/24, в якості заінтересованої особи, Головне управління Національної гвардії України, так як військову службу ОСОБА_4 проходив у військовій частині НОМЕР_1 , яка входить до складу Національної гвардії України, а тому ухвалене рішення по справі може вплинути на права та обов`язки саме Головного управління Національної гвардії України.

У судове засідання заявник, представник заявника адвокат Залізко В.С., не з`явились, відповідно до наданої заяви просять розгляд справи проводити без їх участі, заявлені вимоги просять задовольнити у повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб: військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені щодо розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена щодо розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Вербове, Павлоградського району, Дніпропетровської області, де його батьками записані: ОСОБА_6 (батько); ОСОБА_7 (мати), відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 25.02.1977 Троїцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7 від 25.02.1977.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 № 60 від 11.03.2022 солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону (ВОС -100915П) з 11 березня 2022.

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 № 421 від 24.12.2022 стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону, солдата ОСОБА_4 звільнено з посади та оголошено про зарахування в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 № 169 від 28.05.2024 солдата ОСОБА_4 , стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону, уважати таким, що безвісно відсутній з 28 травня 2024, так як зник безвісті під час здійснення заходів необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язеку з військової агресією Російської Федерації проти України в районі н.п. Липці Харківської області.

Крім того, 07.06.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО Національної гвардії України ОСОБА_8 затверджений висновок службового розслідування для встановлення причин та обставин факту зникнення безвісті військовослужбовця ОСОБА_4 під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі н.п. Липці Харківської області.

Цим висновком встановлені наступні обставини.

Згідно вимог бойового розпорядження командира частини від 12.05.2024 солдат ОСОБА_4 12.05.2024 вибув до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » для здійснення заходів із захисту Батьківщини та відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Згідно бойового розпорядження від 12.05.2024 солдат ОСОБА_4 виконував службові обов`язки на позиції відділення «НЕМО», в районі населеного пункту Липці, Харківської області. 28.05.2024 близько 07:00 год. в ході виконання бойових завдань на сході України, в районі н.п. Липці, Харківської області, перебуваючи на ПВ «НЕМО», внаслідок комбінованого удару противника (мінометний обстріл о 09:35 год. та авіаційний удар КАБ близько 10:00 год.) зник безвісті військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 . Як пояснив старший солдат ОСОБА_9 , який також перебував на позиції відділення «НЕМО» н.п. Липці Харківської області, разом з ОСОБА_4 , внаслідок такого удару противника близько 09:30 позиція відділення «НЕМО» була зруйнована, після чого була проведена евакуація на сусідню позицію «МАГАЗИН». Під час евакуації солдата ОСОБА_4 не було виявлено. Таким чином, 28.05.20224 приблизно о 10:00 год., в ході бойового завдання на сході України, поблизу н.п. Липці, Харківської області, перебуваючи на позиції відділення «НЕМО», внаслідок комбінованого удару противника, зник безвісті військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4

01.06.2024 слідчим Павлоградського РВ ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, стосовно солдата ОСОБА_4 .

Командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО Національної гвардії України ОСОБА_8 було сповіщено листом № 6/52/10/2-2284 від 29.05.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (сина військовослужбовця ОСОБА_4 , законним представником якого є його мати ОСОБА_2 ) про те, що його батько, солдат ОСОБА_4 , стрілець 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , безвісті зник 28.05.2024 у зв`язку з бойовими діями в Харківській області, під час виконання службово-бойових завдань на сході України, захищаючи незалежність, суверенітет, територіальну цілісність України.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідним братом військовослужбовця ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_5 , виданого 09.02.1971 Троїцькою сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9 від 09.02.1971.

Як вбачається з заяви, метою звернення до суду заявника для оголошення померлим його брата ОСОБА_4 є реалізація прав заявника щодо відстрочки від мобілізації, так як його близький родич загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України піж час дії воєнного стану.

Норми права, які застосував суд, та висновки

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Основними видами бойових дій є оборона та наступ.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

При зверненні із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим представник заявника зазначав, що рішення суду заявнику необхідне для реалізація його прав щодо відстрочки від мобілізації, так як його близький родич загинув під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що за свідченнями солдата ОСОБА_9 , який також перебував на позиції відділення «НЕМО» н.п. Липці Харківської області, разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 під час мінометного обстрілу о 09:35 год. та авіаційного удару КАБ близько 10:00 год. зник безвісті військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , позиція відділення «НЕМО» була зруйнована, після чого була проведена евакуація на сусідню позицію «МАГАЗИН». Під час евакуації солдата ОСОБА_4 не було виявлено.

Крім того, зазначені обставини підтверджені командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО Національної гвардії України ОСОБА_10 , який затвердив 07.06.2024 висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин факту зникнення безвісті військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_5 в районі н.п. Липці Харківської області, а також іншими доказами по справі.

Вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель військовослужбовця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько о 10 год. 00 хв., у зоні бойових дій на території населеного пункту Липці Харківської області, на позиції відділення «НЕМО», внаслідок комбінованого удару противника.

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у заяві про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23).

Надані суду письмові докази містять відомості про обставини, причину, місце та час смерті військовослужбовця, а тому на переконання суду наявні підстави у даному випадку для часткового задоволення заяви, а саме про встановлення факту смерті, а не оголошення ОСОБА_4 померлим.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Крім того, суди зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави».

Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі № 490/342/17 (провадження № 61-7683св18)).

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Саме такі висновки містяться у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 КЦС ВС.

У рамках даної справи, надані суду докази на підтвердження факту загибелі брата заявника і ці обставини встановлені судом.

В той же час, заявник звернувся до суду із заявою в рамках процедури оголошення особи померлою. Чинним процесуальним законодавством передбачено декілька процедур, які дозволяють встановити і підтвердити в судовому порядку той факт, що особа загинула. Це встановлення факту смерті або оголошення особи померлою.

Визнання особи такою, що померла застосовується у тому випадку коли існують обставини вважати, що особа зникла за певних документально підтверджених обставин, які загрожували її життю, але дана обставина чітко не може бути встановлена і щодо неї тривалий час відсутні відомості за місцем знаходження. За таких умов, за відсутності достеменного підтвердження того, що особа загинула, законодавством і передбачено процедуру визнання особи померлою, яка характеризується тривалою відсутністю.

На відміну від цієї процедури, інша процедура, а саме встановлення факту може бути застосована коли наявні беззаперечні докази того, що особа дійсно загинула або померла. На відміну від першої процедури, в даному випадку може бути підтверджено і доведено факт смерті, тоді як в першому випадку застосовується наслідок тривалої відсутності особи.

Розмежування даних процедур передбачено постановою ВС, яка саме підтвердила в чому полягає різниця, і я в яких випадках має бути застосовано визнання особи померлою, а в яких випадках встановлення факту смерті. В даній конкретній справі, на підставі наданих доказів, достеменно підтверджено, що ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10 год. 00 хв. у зоні бойових дій населеного пункту Липці Харківської області (місцем смерті є територія села Липці Харківського району Харківської області).

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати принцип судочинства «jura novit curia» відповідно до якого суд, за умови, як що особа ініціювала судове звернення, чітко встановила мету, що саме вона хоче добитися і чим вона це підтверджує, однак здійснила невірну правову кваліфікацію, посилалася на неналежні норми права або застосувала невірну правову процедуру, суд з метою виправлення цієї процесуальної помилки особи може відступити від заявлених вимог. Крім того дана справа розглядається в порядку окремого провадження, стосовно якого прямо зазначено в цьому кодексі, що такий порядок регулюється нормами ЦПК за виключенням тих норм, які врегульовують змагальність процесу. Оскільки в даній справі немає змагальності процесу, суд чітко розуміє мету, з якою особа звернулася, а саме довести факт того, що особа померла, надає докази у підтвердження цього факту, суд вважає за можливе відійти від запропонованої заявником процедури оголошення особи померлим і застосувати процедуру встановлення факту. В даному випадку ця обставина чітко доведена, тому суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви частково і встановлення факту смерті особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що доведеними є підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербове, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Липці, Харківського району, Харківської області, Україна, за обставин проведення бойових дій на території населеного пункту Липці, Харківської області.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 315-319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, про встановлення факту що має, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вербове, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Липці, Харківського району, Харківської області, Україна, за обставин проведення бойових дій на території населеного пункту Липці, Харківської області.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Головне управління Національної гвардії України, місце знаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд.

9А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 08803498.

Суддя В.М. Бондаренко

Присяжні Т.В. Борисенко

В.А. Мороз