Провадження №: 2/336/3870/2025
05 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С. за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,
Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з вересня 2022 року по липень 2023 року у сумі 33 000 грн. та судові витрати.
Оскільки відповідач самостійно прийняла рішення про зняття з обліку своєї неповнолітньої дитини, як внутрішньо переміщеної особи, то чітко усвідомлювала, що це призведе до позбавлення її права на отримання такої допомоги. В той же час, відповідач, всупереч вимогам діючого на той час порядку № 332, чинного порядку № 509, так і не повідомила позивача про зміни які вплинули на розмір даної допомоги.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2025 справу направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя, ухвалою якого від 26.05.2025 справу передано за підсудністю до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2025 справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судовї справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Боєва Є.С.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, судове засідання призначено на 05.11.2025 року.
У судове засідання 05.11.2025 року представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, за змістом якої просить здійснювати розгляд справи за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи у передбаченому законом порядку. Конверт повернувся до матеріалів справи із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч .2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
На обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .
Місце реєстрації Відповідача: АДРЕСА_1 . Місцем проживання у місті Запоріжжі при оформленні довідок ВПО було зазначено: АДРЕСА_3 .
Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2017 № 509 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок №509), довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Пунктом 2 Порядку оформлення і видачі довідки ВПО, передбачено, що для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у M. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі уповноважені органи).
З метою обліку внутрішньо переміщених осіб орган соціального захисту населення на підставі отриманої електронної справи включає інформацію про таких осіб до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
Відповідно до п.5Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам,який затверджено постановою КМУ від 20.03.2022№ 332,допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінрозвитку (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.
На підставі заяви Відповідача від 18.07.2022 та наданих документів їй було призначено державну допомогу з 01.07.2022 у розмірі 5000,00 грн. щомісяця (2000,00 грн. Відповідачеві та 3000,00 грн. на дитину). Подовження строків виплати проводилось автоматично до подання заяви про припинення виплати.
У серпні 2023 року за результатами перевірки, проведеної Міністерством соціальної політики України, було встановлено, що ОСОБА_2 19.09.2022 була взята на облік у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб в іншому районі (м. Яворів Львівської обл.) та допомогу на проживання ВПО на Поліну отримувала ОСОБА_3 з 01.09.2022 по 31.07.2023, a ОСОБА_1 одночасно продовжувала отримувати допомогу на дитину по липень 2023 включно та не повідомила структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну життєвих обставин.
На запит Департаменту Управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області листом від 02.10.2023 № 02-05/190 повідомили, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку як внутрішньо переміщена особа 3 19.09.2022 по дату надання відповіді та входить до складу сім`ї заявника ОСОБА_3 та отримує виплату з 01.09.2022 по 31.07.2023p.
Оскільки, Відповідач самостійно прийняла рішення про зняття з обліку своєї неповнолітньої дитини, як внутрішньо переміщеної особи, то чітко усвідомлювала, що це призведе до позбавлення її права на отримання такої допомоги. В той же час, відповідач, всупереч вимогам діючого на той час порядку № 332, чинного порядку № 509, так і не повідомила позивача про зміни які вплинули на розмір даної допомоги, у зв`язку із чим відповідача отримала надмірно виплачену допомогу за період з вересня 2022 року по липень 2023 року, загальний розмір якої становить 33 000,00 грн.
Після виявленого факту подання відповідачем ОСОБА_1 недостовірної інформації, виплата допомоги була зупинена, та проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Згідно з п. 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, в редакції який діяв на час оформлення допомоги, внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги.
Листом від 05.12.2023 відповідачку повідомлено про необхідність повернення надміру виплачених коштів у розмірі 33 000 грн. вказані грошові кошти державі не повернула.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК України).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Пунктом 11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджено постановою КМУ від 20.03.2022 № 332, визначено, що у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення.
Відповідачка доводів позивача не спростувала, доказів добровільного повернення допомоги, які були отримані неправомірно за період з вересня 2022 року по липень 2023 року суду не надала.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 33 000,00 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12,81,141,223,259,263,264,265,268,280-284,289 ЦПК України, суд
Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 33 000,000 грн. та судовий збір у розмірі 3028 грн.
Відомості про учасників справи, передбачені п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:
Відповідач ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.С. Боєв