Провадження №6/523/326/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, клопотання ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Пересипського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ярмоловича О.Є. через систему «Електронний суд» 20.08.2025р. звернувся до суду з клопотанням в якому просить визнати на території України рішення Суду у Сімейних Справах Лімасола, Республіки Кіпр від 01.06.2022р., ухвалене по справі №487/2021 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.09.1986р. Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №851, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Як стверджує заявник, означене рішення набрало законної сили 17.07.2022р. Визнання рішення суду в Україні потрібно для реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану розірвання шлюбу та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідно до вимог статті 473 ЦПК України 02.09.2025р. заінтересованій особі у цій справі направлена заява ОСОБА_1 з пропозицією на протязі одного місяця надати можливі заперечення.

За збігом місячного строку та відсутністю заперечень, ухвалою суду від 08.10.2025р. судом призначений судовий розгляд клопотання ОСОБА_1 .

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Від його представника адвоката Ярмоловича О.Є. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника.

Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.5 статті 473 ЦПК України).

З матеріалів справи, зокрема з наданого суду оригіналу, слідує що рішенням Суду у Сімейних Справах Лімасола, Республіки Кіпр від 01.06.2022р., по справі №487/2021 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 розірваний шлюбу, який був зареєстрований 04.09.1986р. Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №851, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Зазначене рішення винесене 01.06.2022р., видано 08.06.2022р., набрало законної сили 17.07.2022р., про що безпосередньо зазначено у самому рішенні. Належним чином засвідчену та перекладену на українську мову копію вказаного рішення додано до матеріалів справи, оригінал якого, з проставленим апостилем, що відповідає Гаазькій конвенції від 05.10.1961р., оглянутий судом під час розгляду справи по суті.

Відповідно до частини першої статті 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

У частині сьомій статті 473 ЦПК України у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання; 9) в інших випадках, встановлених законами України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

В Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили (частина перша статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до статті 82 Закону України "Про міжнародне приватне право" визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше (стаття 462 ЦПК України).

Вказана норма кореспондується зі статтею 11 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності (стаття 471 ЦПК України).

Між Україною та Республікою Кіпр укладено Угоду про правову допомогу в цільних справа, яка ратифікована Законом України від 22.09.2005р. № 2910-ІV, який набрав чинності для України з 18.03.2006р.

Відповідно до частини першої статті 13 Угоди, документи, які були складені, видані чи засвідчені та скріплені офіційною печаткою на території однієї Договірної Сторони, або їх засвідчені копії не підлягають легалізації на території іншої Договірної Сторони.

Відповідно до частини другої статті 13 Угоди документи, видані офіційними органами однієї Договірної Сторони, мають таку саму доказову силу й на території іншої Договірної Сторони.

Відповідно до частини першої статті 20 Угоди, кожна Договірна Сторона визнає та виконує на своїй території такі судові рішення, винесені на території іншої Договірної Сторони: a) судові рішення у цивільних справах, включаючи сімейні справи; b)судові рішення у кримінальних справах в частині відшкодування шкоди.

Згідно з приписами статті 21 Угоди, рішення, зазначене в статті 20 цієї Угоди, підлягає визнанню та виконанню за таких умов:

a) якщо воно є остаточним та підлягає виконанню відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої воно було винесене;

b) у разі винесення рішення за відсутності відповідача він був належним чином повідомлений про розпочате провадження у справі, дату, час і місце її слухання згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої було винесене судове рішення;

c) якщо немає остаточного рішення, винесеного раніше судом запитуваної Договірної Сторони про той же предмет між тими самими сторонами;

d) якщо в суді запитуваної Договірної Сторони не було розпочато провадження про той же предмет з тих же підстав між тими самими сторонами раніше, ніж провадження, у якому було винесено відповідне рішення;

e) визнання та виконання рішення не суперечитиме публічному порядку запитуваної Договірної Сторони;

f) рішення чи його наслідки не суперечитимуть основним принципам та законодавству запитуваної Договірної Сторони;

g) рішення винесене судом, який має юрисдикцію відповідно до положень статті 17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи рішення Суду у Сімейних Справах Лімасола, Республіки Кіпр від 01.06.2022р., по справі №487/2021 про розірвання шлюбу, згідно з відмітками, набрало законної сили 17.07.2022р. є остаточним та підлягає виконанню. Таке рішення ухвалено судом в присутності адвоката Бурлаки Валерії, чим забезпечено її права та справедливий суд.

Судом не встановлено та зворотного не надано з боку учасників даної справи, що між сторонами справи про розірвання шлюбу раніше не ухвалювалося рішення про той же предмет між тими самими сторонами та/або на теперішній час розпочато провадження по справі з приводу розірвання шлюбу.

Визнання та виконання рішення Суду у Сімейних Справах Лімасола, Республіки Кіпр від 01.06.2022р., по справі №487/2021, яке винесене судом, який має юрисдикцію відповідно до положень статті 17 Угоди, не суперечитиме публічному порядку, основним принципам та законодавству України.

У відповідності до вимог частини шостої статті 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

З огляду на встановлені фактичні обставини по справі, суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Керуючись статтями 462,464-466,471-473 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме рішення Суду у Сімейних Справах Лімасола, Республіки Кіпр від 01.06.2022р., ухвалене по справі №487/2021 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.09.1986р. Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №851, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Україна, Одеська область, м. Котовськ та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Україна, Івано-Франківська область, м. Долина.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 06 листопада 2025р.

Суддя