Справа № 177/1118/25
Провадження № 2-о/177/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю секретаря судового засідання Андрійчук А.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Горбенко І.В.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 177/1118/25 за заявою ОСОБА_1 , представник, який діє в інтересах заявника адвокат Горбенко Інна Василівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

У травні 2025 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Шлюб між ними не був зареєстрований. Від даних відносин в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті бабусі заявниці у 2016 році вони переїхали проживати в успадкований будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони разом вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, обробляли город, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. ОСОБА_3 було призвано на військову службу. Відповідно до сповіщення сім`ї ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час штурмових дій противника на позиціях ЗСУ поблизу Діброва Северодонецького району Луганської області. Встановлення факту проживання однією сім`єю із загиблим має для заявника юридичне значення, оскільки впливає на можливість отримання заявником матеріальних виплат та гарантій, передбачених законодавством України.

У зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 08.08.2016 по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 08.05.2025 було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням судового засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні на задоволені заяви наполягала, просила задовольнити встановлення факту проживання однією сім`єю її із загиблим ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Зазначала, що проживали з ОСОБА_3 з 1999 року в с. Червоні Поди у будинку її бабусі, у них народився син. Вони вели спільне господарство, держали курей, працювали на полі.

Представник заявника в судовому засіданні просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, заявою від 24.07.2025 просив справу розглядати за його відсутності. Надав пояснення, згідно яких просив відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що із заяви поданої до Криворізького районного суду слідує, що з 2001 року ОСОБА_1 постійно проживала однією сім`єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Вони були пов`язані спільним побутом, бюджетом та піклуванням один про одного. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 загинув під час безпосередньої участі у бойових діях. Встановлення юридичного факту позивачці необхідне для отримання передбаченої законодавством виплати у зв`язку із його загибеллю. Зазначене суперечить обліковим відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів де відсутня інформація у відомостях про сімейний стан покійного ОСОБА_3 тому ІНФОРМАЦІЯ_6 не має можливості підтвердити чи спростувати факт постійного проживання заявника з останнім.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, відповідно до сповіщення сім`ї від 11.12.2023 ОСОБА_3 , проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час штурмових дій противника на позиціях ЗСУ поблизу Діброва, Северодонецького району Луганської області.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті селище Діброва Сєвєродонецький район Луганської області, про що складено відповідний актовий запис №1982.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.06.2025 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зі свідоцтв про смерть серія НОМЕР_3 від 13.08.2012 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , серія НОМЕР_4 від 30.05.2025 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

З копії паспорту серія НОМЕР_5 громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що останній з 12.06.2019 року був зареєстрований в с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області.

Відповідно до акту від 20.05.2024 складеного та підписаного свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та виховували спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.08.2016 по 29.11.2023.

Відповідно до акту складеного та підписаного свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та виховували спільного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2000 року по 29.11.2023.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 04.07.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі відомості про матір зазначено ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_10 , в графі відомості про батька зазначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис змінено 22.03.2002 на підставі заяви про встановлення батьківства.

Криворізький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області 24.10.2025 за №1722/31.9-26 повідомив про відсутність актових записів про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою, сьомою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст.293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Правовідносини, які виникли у даному випадку, регулюються пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц).

Подібні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20). Зокрема для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю не може свідчити про те що між сторонами склались та мали місце усталені відносини які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Факт реєстрації місця проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що знає сім`ю ОСОБА_14 з 2023 року, ОСОБА_15 приїздив зі служби на сватання дітей. ОСОБА_1 проводила поховання ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_16 повідомила, що жила в с. Червоні Поди приблизно у 2015 році, були сусідами з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , останні проживали разом, у них був син ОСОБА_17 , вели спільне господарство.

Суд критично відноситься до вказаних пояснень свідків, оскільки ці пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні подружжю.

При цьому, суд зауважує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16).

Також суд критично відноситься до наданих заявницею актів, які складені та підписані сусідами, оскільки наявність лише даних актів не є підставою для задоволення заяви про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як жінки та чоловіка, тобто наявність сім`ї, зокрема, що заявниця з ОСОБА_3 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні житла, ремонті, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник, який діє в інтересах заявника адвокат Горбенко Інна Василівна, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 листопада 2025 року.

Суддя В.В. Лященко