Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/510/25
Номер проведження 2/508/269/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участю секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 508/510/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Карпов Ігор Олександрович, до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Карпов І.О.

відповідач ОСОБА_2

представник органу опіки та піклування Юрко Т.В., суд

установив:

У червні 2025 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народжена у шлюбі її доньки ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 . Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 06.11.2018 року справа № 508/823/18, шлюб між донькою позивачки та відповідачем було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. За 14 місяців до цього остання із донькою ОСОБА_3 проживали разом із ОСОБА_1 та її чоловіком. На даний час онука проживає за місцем реєстрації її батька ОСОБА_2 , який забрав її після смерті колишньої дружини, разом із матір`ю відповідача - ОСОБА_5 . Сам відповідач живе та працює у місті Одесі, іноді приїжджає до селища Миколаївка. Онука ОСОБА_3 болісно переживає смерть матері та хоче бачитися і спілкуватися із бабусею. Відповідач чинить перешкоди у їх спілкуванні, не дає можливості спілкуватися, зокрема по телефону та із застосування мобільного додатку. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області ( протокол № 05 від 29.05 2025 року) про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо встановлення днів та часу її побачень з онукою ОСОБА_3 було встановлено алгоритм порядку реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_3 , а саме щосуботи кожного місяця із 09 ранку до 19-00 години вечора неділі (з наданням права ночівлі) та один день кожного тижня (понеділок, вівторок, середа, четвер, п?ятниця) за домовленістю та бажанням дитини; зустрічі проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи бажання дитини та узгодивши із законним представником дівчини. У зв?язку із перешкодами з боку батька ОСОБА_2 позивачка вимушена була звернутися до суду та просила усунути перешкоди та визначити порядок та способ її участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 наступним чином: щосуботи кожного місяця із 09 ранку до 19-00 годин вечора неділі (з наданням права ночівлі) та один день кожного тижня (понеділок, вівторок, середа, четвер, п?ятниця) за домовленістю та бажанням дитини; щороку у період літніх канікул надати бабусі один місяць побачень із онукою за адресою проживання бабусі (із ночівлею) та з правом виїзду до місць оздоровлення (за домовленістю з батьком); щороку у період осінніх, зимових та весняних канікул надати бабусі один тиждень побачень із онукою за адресою проживання бабусі (із ночівлею); встановити побачення бабусі з онукою щороку наступного дня після її дня народження у позашкільний час до 20-00 год.; надавати можливість бабусі вільно спілкуватись із онукою з 09-00 год. до 20-00 год. засобами телефонного зв?язку та через мобільний додаток «Viber»; зустрічі проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи бажання дитини та узгодивши із законним представником дівчини.

23.06.2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визначити порядок та спосіб участі бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: щосуботи кожного місяця із 09 ранку до 19-00 годин вечора неділі (з наданням права ночівлі) та один день кожного тижня (понеділок, вівторок, середа, четвер, п?ятниця) за домовленістю та бажанням дитини; щороку у період літніх канікул надати бабусі один місяць побачень із онукою за адресою проживання бабусі (із ночівлею) та з правом виїзду до місць оздоровлення, зокрема за кордон (за домовленістю з батьком); щороку у період осінніх, зимових та весняних канікул надати бабусі один тиждень побачень із онукою за адресою проживання бабусі (із ночівлею); встановити побачення бабусі з онукою щороку наступного дня після її дня народження у позашкільний час до 20-00 год.; надавати можливість бабусі вільно спілкуватись із онукою з 09-00 год. до 20-00 год. засобами телефонного зв?язку та через мобільний додаток «Viber»; зустрічі проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи бажання дитини з повідомленням батька; два рази на місяць надати можливість ОСОБА_1 разом із онучкою відвідувати театр, кінотеатр, музеї, виставки в м.Одесі для всебічного та духовного розвитку дитини.

Ухвалою суду від 25.06.2025 року було відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання.

05.08.2025 року на адресу суду надійшло рішення Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 141 від 04.08.2025 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування щодо порядку встановлення алгоритму реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підготовче судове засідання від 12.08.2025 року було відкладено через неявку відповідача.

Підготовче судове засідання від 03.09.2025 року було відкладено за заявою відповідача.

Підготовче судове засідання від 25.09.2025 року було відкладено через відсутність електроенергії.

Ухвалою суду від 01.10.2025 року підготовче провадження у даній цивільній справі було закрито.

Призначено судовий розгляд справи по суті.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 зазначила, що коли її донька ОСОБА_4 захворіла, вони їз донькою стали проживати із позивачем та її чоловіком. Через 14 місяців донька померла, що стало стресом для онуки. ОСОБА_1 просила відповідача про те, щоб ОСОБА_6 продовжувала проживати разом із нею, проте через 10 днів той забрав доньку та перевіз до своєї матері. Спочатку він не хотів забирати ОСОБА_6 до м.Одеси, де проживає. ОСОБА_2 визначив, що 3 дні на тиждень ОСОБА_6 буде проживати із позивачем, а 4 дні із іншою бабусею ОСОБА_5 , проте потім він скоротив їх сумісне проживання до двох днів, згодом до одного, а в червні 2025 року забрав доньку до себе у м.Одесу. ОСОБА_1 звернулася до комісії з питань захисту прав дитини, на засіданні було визначено графік її спілкування із онукою, проте відповідач його не виконував. Він заблокував телефон позивача та не брав слухавку, коли телефонував її чоловік з приводу їх побачень із ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_1 із чоловіком приїжджали до м.Одеси, щоб забрати онуку, ОСОБА_2 або не відповідав на дзвінки, або відповідав категоричною відмовою на їх прохання побачитися із ОСОБА_6 . Одного разу вони викликали поліцію з цього приводу. Відповідач не питає доньку про її бажання, не дозволяє відвідувати гуртки, не цікавиться її думками. На осінніх канікулах ОСОБА_2 дозволив ОСОБА_6 приїхати до позивача на 1 день без ночівлі, увечорі вона пішла та другої бабусі. Телефоном вони із онукою спілкуються кожного дня, вона хоче приймати участь у її житті та вихованні. Проте на даний час вони змушені зустрічатися майже потайки від відповідача, який обмежує їхнє спілкування. До своєї смерті донька ОСОБА_1 користувалася коректором функціонального стану, тому ОСОБА_6 тримає його у себе. Вона взагалі не віддає речей, що лишилися від матері.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково, а саме не заперечує проти перебування доньки із ОСОБА_1 однієї суботи на місяць без ночівлі, двох тижнів у період літніх канікул, трьох днів у період осінніх, зимових та весняних канікул, їх зустрічей на наступний день після дня народження ОСОБА_6 у позашкільний час до 20-00 години. Проти задоволення інших позовних вимог заперечує, оскільки таким чином будуть порушені його права як батька дитини та другої бабусі ОСОБА_5 , яка також має право на спілування із онукою. Зустрічі із бабусею по буднях будуть перешкоджати навчальному процесу доньки.

Відповідач також зазначив, що після смерті ОСОБА_4 , щоб ще більше не травмувати доньку, він лишив її проживати у ОСОБА_1 . Вони із позивачем домовилися, що до закінчення навчального року ОСОБА_6 залишиться у сел.Миколаївка. 3 дні тижня вона буде проживати у ОСОБА_1 , а 4 дні у іншої бабусі ОСОБА_5 . Проте через деякий час він зрозумів, що на дитину вчиняється негативний вплив, оскільки ОСОБА_6 спочатку зраділа, коли він запропонував їй переїхати до нього у м.Одесу. Однак через деякий час вона почала висловлювати відказки від цього, казала, що не хоче ходити на гімнастику, потім, що у неї всі друзі у сел.Миколаївка та інше. На дні народженні ОСОБА_5 донька попросила відвезти її до ОСОБА_1 , яка буде незадоволено її запізненням. Тоді ОСОБА_2 вирішив забрати ОСОБА_6 до себе, щоб на неї не чинився вплив з боку ОСОБА_1 . Він також занепокоєний тим, що під впливом останньої донька відмовляється приймати пігулки від болю (який буває раз на місяць) та застуди, а лікується коректором функціонального стану, яким лікувалася його колишня дружина за порадою позивача. ОСОБА_2 вважає, що позивач втягує ОСОБА_6 до системи заміни лікування. На даний час донька хронічних захворювань не має. Оскільки вони із ОСОБА_1 не можуть знайти спільної мови, відповідача лякає необхідність віддавати останній доньку на тривалий час. Про рішення комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 було відомо, проте він не виконував його через негативний вплив ОСОБА_1 на ОСОБА_6 . Вважає, що у цьому рішенні враховано тільки інтереси ОСОБА_1 , а не інтереси дитини. Крім того, рішенням органу опіки не було враховано думку другої бабусі щодо спілкування із онукою. Також, позивач телефонувала йому, коли вже приїжджала до місця їх проживання, чим ставила перед фактом, а не узгоджувала із ним можливість зустрічей із дитиною, день та час цих зустрічей.

Представник органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні не заперечувала проти встановлення алгоритму реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного у висновку органу опіки та піклування, затвердженим рішенням Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 141 від 04.08.2025 року. Вважала, що цей висновок повністю відповідає інтересам дитини, яка під час судового розгляду виклала свою думку. Під час затвердження цього висновку думка малолітньої врахована не була, оскільки відповідач не приїхав сам на засідання та не привозив дитину.

Заслухавши пояснення сторін, думку малолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, за свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 28.10.1955 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис № 51 (зворот а.с. 10).

За витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 15.12.2010 року вбачається, що прізвище дружини до реєстрації шлюбу « ОСОБА_10 », прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_11 » (а. с. 11).

За свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 від 18.03.1983 року, батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , про що зроблено актовий запис № 305 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16.05.1989 року, шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 було розірвано (а.с. 12).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 13.10.1990 року, ОСОБА_15 уклав шлюб з ОСОБА_14 (зворот а.с.12).

За свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_5 від 06.07.2012 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис № 75 (зворот а.с. 14).

На ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано картку платника податків (а.с. 15).

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 06.11.2018 року справа № 508/823/18, позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Одеської області 05.08.2005 року, актовий запис № 13 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 було залишено прізвище « ОСОБА_16 ». В решті позовних вимог було відмовлено. Зі змісту цього рішення вбачається, що дошлюбне прізвище позивчки « ОСОБА_11 » (а.с.13).

Згідно із свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_6 від 25.03.2025 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 28 (зворот а.с. 15).

За витягом із протоколу Комісії з питань захисту прав дитини № 05 від 29.05.2025 року, проведеного Миколаївською селищною радою Березівського району Одеської області, за участі бабусі ОСОБА_1 , батька ОСОБА_2 (спілкування проводилося в телефонному режимі) та бабусі ОСОБА_5 вирішено встановити алгоритм порядку реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_1 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щосуботи кожного місяця із 09-00 години ранку до 19-00 години вечора неділі (з наданням права ночівлі) та 1 день протягом тижня (понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця) за домовленістю та бажання дитини. Зустрічі проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи бажання дитини та узгодивши із законним представником дівчинки. У випадку невиконання даного порядку реалізації на спілкування бабусі з онучкою рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (зворот а.с. 16- а.с.17).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 118 від 12.06.2025 року, було встановлено алгоритм порядку реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічі та спілкування вирішено проводити за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , враховуючи бажання дитини (а.с.30).

За додатком до рішення виконавчого комітету Миколаївської селищної ради № 118 від 12.06.2025 року, встановлено алгоритм порядку реалізації на зустріч та спілкування бабусі ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щосуботи кожного місяця із 09-00 години ранку до 19-00 години вечора неділі (з наданням права ночівлі) та 1 день протягом тижня (понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця) за домовленістю та бажання дитини (а.с.31).

Рішенням Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області № 141 від 04.08.2025 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо порядку встановлення алгоритму реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: кожного місяця, а саме другої та четвертої суботи із 09 -00 год. ранку до 19-00 год. вечора неділі (з наданням права ночівлі); щороку у період літніх канікул надавати бабусі один місяць побачення із онучкою за адресою проживання бабусі (із наданням права ночівлі та із правом виїзду до місць оздоровлення (за узгодженням із батьком дитини); щороку у період зимових канікул надавати бабусі один тиждень побачень з онучкою за адресою проживання бабусі (із наданням права ночівлі); встановити побачення бабусі з онучкою щороку наступного дня після її дня народження у позашкільний час до 20-00 год.; наданням можливості бабусі вільно спілкуватися із онучкою з 09-00 год. засобом телефонного зв?язку та через мобільний додаток Вайбер у будь-який зручний час для дитини. Усі зустрічі бабусі та онучки проводити за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , узгодивши із законним представником дівчинки та враховуючи бажання дитини (а.с. 55-57).

Малолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що після смерті матері вона деякий час проживала із бабусею ОСОБА_1 , потім батько забрав її до м.Одеси. На даний час вона навчається у Одеській гімназії, з`явилися нові друзі, гуртки не відвідує. Із бабусею ОСОБА_1 у неї склалися добрі стосунки, вони спілкуються по телефону кожного дня про те, як її справи, як навчання. Остання допомагає із уроками. Батько не висловлював заперечень щодо їхнього спілкування по телефону. На осінніх канікулах батько відпустив її до бабусі на один день без ночівлі. ОСОБА_6 зазначила, що хотіла б спілкуватися із ОСОБА_1 частіше, через вихідні відвідувати її із ночівлею, протягом місяця та більше перебувати у неї на літніх канікулах, а також половину днів під час осінніх, зимових та весняних канікул. Із другою бабусею у ОСОБА_6 нормальні відносини, по телефону вони майже не спілкуються. ОСОБА_6 також була у ОСОБА_5 на канікулах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ч.8-10 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За положеннями ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За змістом статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Положеннями статті 171 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи й пояснень сторін, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 із ОСОБА_2 , їх донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася проживати разом із матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 померла. За 14 місяців до смерті остання разом із донькою проживали в будинку ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_17 хворіла на онкозахворювання та потребувала допомоги.

Після смерті матері ОСОБА_3 деякий час проживала у бабусі ОСОБА_1 , потім декілька днів на тиждень, а з червня 2025 року стала проживати із батьком у м.Одеса.

З того ж часу ОСОБА_2 обмежив спілкування позивача із онукою.

Зазначені обставини були визнані сторонами в ході судового розгляду, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

ОСОБА_1 хоче спілкуватися та приймати участь у вихованні онуки, сприяти її різнобічному розвитку, а тому звернулася до комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, якою було встановлено алгоритм порядку реалізації на зустріч та спілкування позивача з ОСОБА_3 .

Відповідач був обізнаний про рішення виконавчого комітету Миколаївської селищної ради про встановлення алгоритму порядку реалізації на зустріч та спілкування ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_3 , проте не виконував його із раніше зазначених судом мотивів, про що свідчать його особисті пояснення, дані в ході судового засідання 05.11.2025 року.

Разом із тим, в ході судового розгляду було встановлено та не заперечувалося сторонами по справі відсутність перешкод у вільному спілкуванні позивача із онукою засобами телефонного зв?язку та через мобільний додаток «Viber».

В силу ст.257 СК України ОСОБА_1 має право спілкуватися зі своєю онукою та брати участь у її вихованні.

У свою чергу, малолітня ОСОБА_3 також має право на збереження зв`язків із сім`єю зі сторони своєї померлої матері.

Крім того, більше року до смерті матері дитина проживала із ОСОБА_1 , обидві вони втратили близьку їм людину, що наклало певний відбиток на емоційний стан ОСОБА_3 .

З пояснень ОСОБА_6 , даних в ході судового розгляду вбачається, що із бабусею ОСОБА_1 у неї склалися теплі, добрі відносини, остання постійно цікавиться її життям та навчанням. ОСОБА_6 не вистачає того спілкування, яке склалося між ними на теперішній час, вона б хотіла бачитися та спілкуватися із бабусею частіше.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, разом із тим право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї, зокрема дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Оскільки баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.

При ухваленні цього рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому виходить із того, що особисті конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений порядок та спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні із онукою, що відповідає вимогам чинного сімейного законодавства.

При визначенні порядку та способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із онукою, суд враховує висновок органу опіки та піклування, думку відповідача та його мотиви, ту обставину, що малолітня проживає разом із батьком, тобто їх спілкування не обмежене, бере до уваги ставлення позивача до виконання своїх обов`язків щодо виховання онуки, особисту прихильність дитини до неї, вік дитини та її емоційний стан, ту обставину, що вона втратила матір, менш тісний емоційний зв`язок із другою бабусею, а також необхідність забезпечення права дитини на отримання освіти та дотримання перебігу навчального процесу.

Разом із тим, перевагу при прийнятті цього рішення суд надає думці малолітньої ОСОБА_3 щодо участі позивача у її житті та вважає за необхідне встановити такий графік їх побачень: другої та четвертої суботи кожного місяця із 10-00 год. ранку до 17-00 год. вечора неділі (з наданням права ночівлі) за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з правом відвідувати заклади для розвитку дитини у м.Одеса; щороку у період літніх канікул протягом одного місяця (тридцяти днів) за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (із наданням права ночівлі) з правом виїзду до місць оздоровлення (за погодженням та домовленістю щодо конкретного періоду часу та місця оздоровлення із батьком дитини); щороку у період осінніх, зимових та весняних канікул протягом чотирьох днів за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (із наданням права ночівлі); щороку наступного дня після дня народження дитини у позашкільний час до 20-00 год.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, саме такий порядок та спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , на переконання суду, забезпечить дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників виниклих сімейних відносин та буде відповідати найкращим інтересам малолітньої дитини.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Карпов Ігор Олександрович, задовольнити частково.

Визначити порядок та спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме встановити такий графік їх побачень

- другої та четвертої суботи кожного місяця із 10-00 год. ранку до 17-00 год. вечора неділі (з наданням права ночівлі) за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з правом відвідувати заклади для розвитку дитини у м.Одеса;

- щороку у період літніх канікул протягом одного місяця (тридцяти днів) за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (із наданням права ночівлі) з правом виїзду до місць оздоровлення (за погодженням та домовленістю щодо конкретного періоду часу та місця оздоровлення із батьком дитини);

- щороку у період осінніх, зимових та весняних канікул протягом чотирьох днів за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (із наданням права ночівлі);

- щороку наступного дня після дня народження дитини у позашкільний час до 20-00 год.;

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 211, 20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, що знаходиться за адресою 67000 Одеська область Березівський район селище Миколаївка вул.Незалежності, 71, .

Повне судове рішення складено 06.11.2025 року.

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА