Справа №442/3350/25
Провадження №2-о/442/341/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.,

присяжних Скірко А.В., Летвинко М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, як органу опіки та піклування; особи, стосовно якої розглядається заява ОСОБА_2 ,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

адвоката особи щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

05.05.2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатною свою бабусю ОСОБА_2 , встановити над нею опіку.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 протягом багатьох років страждала від захворювань опорно-рухового апарату, постійно скаржилась на болі в попереку, правій нозі, гомілці та стегні, затруднену ходу та згинання. У період з 03.10.2012 по 16.10.2012 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у Дрогобицькій міській лікарні №1, та все таки незважаючи на неодноразові хірургічні втручання і постійне медикаментозне лікуванння, стан ОСОБА_2 невпинно погіршувався. 04.03.2014 року ОСОБА_2 присвоєно III групу інвалідності загального захворювання довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААВ №681939.

Особливо різко стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, коли у неї було діагностовано гостру пневмонію, спричинено вірусом ковід 19 (огляд лікаря від 15.02.2020 року), оскільки саме після перенесення вказаного захворювання її стан безповоротно змінився. Окрім постійної фізичної слабості та неможливості самостійно себе обслуговувати. У ОСОБА_2 різко погіршилася пам`ять, вона забувала буденні речі, стала розгубленою та підвищено дратівливою, безпомічною.

Заявник звертає увагу суду, на висновок лікаря спеціаліста, виданого КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 14 квітня 2025 року №87 вбачається, що ОСОБА_2 було встановлено діагноз: органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (атрофічні зміни, церебросклероз) з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими розладами, когнітивним зниженням соціально-побутовою дезадаптацією.

Внаслідок описаного вище стану здоров`я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування. При таких обставинах вважає, що ОСОБА_2 слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_1 опікуном бабусі.

Ухвалою судді від 06.05.2025 провадження у справі відкрито, надіслано копію заяви для заінтересованих осіб з додатками та запропоновано заінтересованим особам подати письмові пояснення з приводу заяви і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою від 19.05.2025 провадження у справі було зупинено в зв`язку з призначенням у справі судово-психіатричної експертизи.

05.09.2025 до суду надійшов висновок з Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України судово-психіатричного експерта №1375.

Ухвалою від 10.09.2025 провадження у справі поновлено, призначено справу до судового розгляду на 25.09.2025.

24.10.2025 від представника заінтересованої особи поступила заява про приєднання доказів подання органу опіки з додатками.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просить її задоволити. Вказав, що органом опіки та піклування при виконавчому комітеті розглядалась його заява про призначення його опікуном над бабусею, яку було задоволено, про що складено відповідне подання. Ствердив, що створив для бабусі усі необхідні та належні умови для її проживання, догляду, харчування, бабуся прихильна до нього. Зазначив, що його мати донька бабусі і її сестра хворіють, перебувають за кордоном і не можуть здійснювати догляд за бабусею. Інших родичів, які б могли нею опікуватись немає.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету подала заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи у її відсутності. Щодо вирішення заяви покладається на думку суду.

Адвокат особи щодо якої розглядається справа не заперечив з приводу задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та думки учасників справи, розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви з огляду на таке.

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 /а.с.19-23/.

ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2 , де згідно витягу №005190/16-2025 від 29.04.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб зареєстрована ОСОБА_2 /а.с.10/.

16.10.2012 року ОСОБА_2 було встановлено діагноз помірна стійка правобічна люмбоішалгія, рецидивуючий перебіг на стадія загострення, на грунті ускладненого остеохондрозу поперекового відділу хребта, помірне порушення функції хребта і ходи. /а.с.11/.

Стан фізичного здоров`я ОСОБА_2 підтверджується витягами з її медичної карти №07060 від 03.10.2012 року, № 00173 від 23.01.2013 року, №01080 від 21.02.2014 року. /а.с.12-14/.

04.03.2014 року ОСОБА_2 встановлено III групу інвалідності загального захворювання довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААВ №681939, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією /а.с.16/.

Із висновка лікаря спеціаліста, виданого КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 14 квітня 2025 року №87 вбачається, що ОСОБА_2 було встановлено діагноз: органічний розлад особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (атрофічні зміни, церебросклероз) з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими розладами, когнітивним зниженням соціально-побутовою дезадаптацією /а.с.18/.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1375 від 29.08.2025, складеного експертами Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії МОЗ України", при амбулаторному психіатричному експертному обстеженні ОСОБА_2 виялено клінічні ознаки деменції (набутого недоумства). У психічному стані домінує порушення пам`яті, що виявляється у втраті здатності зв`язано та послідовно відтворювати хронологію як поточних, так і минулих подій. Ускладнює клінічну картину виявлена киста наявна у головному мозку? що очевидно має деструктивний вплив на функціонування психіки. Окрім виявленої пухлини та атрофічних змін головного мозку ОСОБА_2 страждає на патологію, що має згубний влив на судини головного мозку церебросклероз, гіпертонічна хвороба, церебральна мікроангіопатія, дисциркуляторна енцефалопатія. На даний час ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом у формі деменції змішаного типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_2 не здатна правильно сприймати обставини спо справі та давати по них відповідні покази /а.с. 62-64/.

Таким чином, оскільки перебіг стійкого, хронічого психічного захворювання зумовлюють у ОСОБА_2 втрату здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, відповідно остання не може самостійно задовольнити свої основні життєві потреби, її необхідно визнати недієздатною.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає ОСОБА_2 , тривалість цього захворювання, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки.

Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно із ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є онуком для ОСОБА_2 , спільно проживають, ОСОБА_1 дбає про свою бабусю, створив їй необхідні побутові умови для проживання, забезпечив її доглядом та лікуванням, що стверджується Актом №1091 обстеження матеріально-побутових умов фактичного місця проживання від 19.09.2025.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доньки ОСОБА_2 , не заперечують щодо призначення заявника опікуном ОСОБА_2 , оскільки вони не можуть здійснювати належний догляд за останньою за своїм станом здоровя (висновко лікаря-спеціаліста №162 від 08.09.2025 та №157 від 05.09.2025.

Поданням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 21.10.2025 №3-32/6202 яке затверджено рішенням виконкому Дрогобицької міської ради за №300 від 21.10.2025, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 496/4271/16-а (провадження № 11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною та необхідність встановлення над нею опіки з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, подано в належній процесуальній формі та обґрунтовано якнайкращими інтересами особи, над якою встановлюється опіка.

При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном для ОСОБА_2 немає.

Судові витрати по справі, у відповідності до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 89, 293, 294, 296, 299, 300, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 39-41, 60, 63 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає на АДРЕСА_2 - недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає на АДРЕСА_2 , опікуном над бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною - два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати в справі віднести за рахунок держави.

Роз`яснити заявнику положення ст. 300 ЦПК України, відповідно до якого, скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою ст. 300 ЦПК України.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курус Р.І.

Присяжні Скірко О.В.

Летвинко М.Я.