2/465/4019/25
У Х В А Л А

"05" листопада 2025 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням -

в с т а н о в и в

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.09.2025 вказану справу залишено без руху, з підстав що зазначені у ній, також надано строк на усунення недоліків.

Як встановлено із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача копія зазначеної ухвали доставлена 10.09.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із матеріалів справи встановлено, позивач не виконала вимоги, що зазначені в ухвалі Франківського районного суду м. Львова від 10.09.2025, недоліки позовної заяви не усунула.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України якою передбачено, що суд постановляє ухвалу якою заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. За встановлених судом обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - вважати неподаною та повернути позивачці разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя І.Я. Чорний