Справа № 756/2131/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якої діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 38548598) заборгованість за кредитним договором №1311-5603 від 03.12.2023 у розмірі 22588 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 17588,50 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

25.07.2025 року до суду надійшла заява представника - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №756/2131/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якої діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вона просить переглянути та скасувати заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 року по справі №756/2131/25.

В обґрунтування своєї заяви представник відповідачки щодо поважності причин неявки у судове засідання зазначила, що у заочному рішенні суд зазначає: «Відповідач був належним чином повідомлений про надходження позову та відкриття провадження у справі, однак відзиву на позов не подав». Втім, документів від суду відповідач не отримувала, повідомлення із пошти про наявність листів не надходило, із текстом позовної заяви не була ознайомлена та не знає її змісту. Про розгляд справи дізналась випадково в телефонному застосунку «Дія», тоді ж і ознайомилася із текстом судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки судом також не було надіслано копію судового рішення як того вимагає ст. 272 ЦПК України. Посилається на ст.128, 130, 190 ЦПК України. Вважає, що суд мав би пересвідчитись та переконатися у дотриманні порядку повідомлення відповідача про місце, дату та ас судового розгляду справи, чого зроблено не було, що є порушенням прав відповідача, а також положень ст. 8 ЦПК України, що позбавило його можливості захищати свої права та законні інтереси у судовому засіданні, позбавило його можливості скористатися правами, що надані ч.1 ст. 43 ЦПК. Враховуючи, що її як відповідача у справі, не було повідомлено належним чином про розгляд даної справи, тому вона була позбавлена можливості надавати докази та заперечувати, вважає, що є підстава для скасування заочного рішення. Щодо позовних вимог вказала, що не погоджується із сумою заборгованості у розмірі 22588,50 грн., а тим паче у розмірі 25238,50 грн., вважає її необгрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами та такою, що не підлягає задоволенню. Надані паперові копії кредитного договору не можуть вважатися електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам ст.5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належними доказами укладення договору між нею та ТОВ «Укр кредит фінанс». Відповідно до вимог законодавства, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямован на набуття,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. При цьому, згідно з ч.5 ст. 100 ЦПК України, якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумні відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим, не помірним тягарем для відповідача.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2025 заяву представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено її розгляд (а.с.135-136).

Представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачки (а.с.117).

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просила заяву про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 у справі №756/2131/25 залишити без задоволення, а рішення - без змін. У запереченні вказала, що при укладенні кредитного договору №1311-5603 від 03.12.2023 між позивачем та відповідачем було використано один з дозволених Законом України «Про електронну комерцію» підпис, а саме відповідачу надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Після підписання кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі направила екземпляр кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail вказаний клієнтом при реєстрації, а саме: (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті клієнта). Відповідач підписав кредитний договір №1311-5603 від 03.12.2023 відповідно до розділу 12 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4677, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Первинним документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції, хоча він таким може й не бути в розумінні бухгалтерського обліку. Перерахування кредитних коштів відбувалось на картковий рахунок вказаний ОСОБА_1 під час заповнення Заявки. У Кредитному договорі №1311-5603 від 03.12.2023 сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і ОСОБА_1 погодилася з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач законно нараховував проценти за користування кредитом (згідно п.4.6 та 10.2 кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п.4.9 кредитного договору. Проценти визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.157-169).

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі сторін.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, повно, всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 38548598) заборгованість за кредитним договором №1311-5603 від 03.12.2023 у розмірі 22588 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 5000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 17588,50 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок (а.с.102-106).

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з?явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за існування двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування підстав для перегляду заочного рішення представник відповідачки зазначила про те, що документів від суду відповідач не отримувала, повідомлення із пошти про наявність листів не надходило, із текстом позовної заяви не була ознайомлена та не знає її змісту. Про розгляд справи дізналась випадково в телефонному застосунку «Дія», тоді ж і ознайомилася із текстом судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки судом також не було надіслано копію судового рішення як того вимагає ст. 272 ЦПК України. Отже, вона не була належним чином повідомлена про місце, дату і час судового розгляду, у зв`язку з чим не могла прийняти участь у судовому засіданні та подати свої докази та заперечення. Вважає, що суд не дослідив всі докази які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» через систему «Електронний суд» 15.02.2025 було подано позовну заяву до Оболонського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №1311-5603 від 03.12.2023 (а.с. 1-8).

У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви представником позивача долучено докази надсилання іншим учасникам справи (відповідачу) копій поданих до суду документів (позовної заяви з додатками) (а.с. 8, 49, 50).

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2025 справу передно на розгляд за підсудністю до Олександрівського районного суду Кіровоградської області, оскільки як вбачається з ухвали суду з довідки Єдиного державного демографічного реєстру №1126430 від 18.02.2025 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Олександрівського районного суду Кіровоградської області (а.с.55-56).

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.05.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», в інтересах якого діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі; справу призначено до розгляду на 02.06.2025. Також, даною ухвалою судді встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог ст. 178 ЦПК України та роз`яcнено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.64-66).

Ухвала про відкриття провадження від 02.05.2025 направлена відповідачці ОСОБА_2 на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлена останній до електронної скриньки 05.05.2025 11:47:19 (а.с.69).

Крім того, судова повістка про виклик до суду у даній справі на 02.06.2025 направлена відповідачці ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації проживання, рекомендоване повідомлення про вручення даного поштового відправлення повернулося на адресу суд з відміткою про вручення останній 08.05.2025 (а.с.76).

Крім того, 20.05.2025 представником відповідача - адвокатом Зачепіло З.Я. подано клопотання до суду про долучення як учасника та ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 77).

Судова повістка про виклик до суду у зазначеній справі на 02.06.2025 направлена представнику відповідача - адвокату Зачепіло З.Я. до електронного кабінету та доставлена 22.05.2025 19:39:36 (а.с.85).

02.06.2025 у судове засідання сторони не з`явилися, а тому судове засідання відкладено на 09.07.2025 (а.с.88).

Виклик відповідачки ОСОБА_1 у судове засідання на 09.07.2025 здійснено шляхом опублікування оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.94), а також шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на 09.07.2025 на номер телефону НОМЕР_2 , яке не доставлено останній з причини: абонент тимчасово недоступний 03.06.2025 2:26:40 (а.с.96).

Крім того, судова повістка про виклик до суду у даній справі на 09.07.2025 направлена відповідачці ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації проживання, рекомендоване повідомлення про вручення даного поштового відправлення повернулося на адресу суд з відміткою про вручення останній 11.06.2025 (а.с.97).

Крім того, судова повістка про виклик до суду у даній справі на 09.07.2025 направлена відповідачці ОСОБА_1 за адресою місця проживання, зазначеною у позові ( АДРЕСА_2 ), рекомендоване повідомлення про вручення даного поштового відправлення повернулося на адресу суд з відміткою про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.98).

Крім того, також здійснено виклик представника відповідачки - адвоката Зачепіло З.Я. у судове засідання шляхом направлення судової повістки про виклик до суду на 09.07.2025 у додаток «Viber» на номер телефону НОМЕР_3 (який зазначено у клопотання представника про долучення як учасника у справі), яке доставлено останній 02.06.2025 14:22:07 (а.с.95).

Однак, відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзив не подали.

А тому, судом 09.07.2025, на підставі ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди представника позивача (а.с. 51), постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та винесено заочне рішення (а.с. 99-100, 102-106).

Заочне рішення суду від 09.07.2025 направлено 10.07.2025 відповідачці ОСОБА_1 на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та доставлена останній до електронної скриньки 10.07.2025 10:48:35 (а.с.108).

Суд зауважує, що вказані засоби зв`язку з відповідачкою ОСОБА_1 (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 та номер телефону НОМЕР_2 ) зазначені в договорі про відкриття кредитної лінії №1311-5603 продукту «На все» від 03.12.2023 так в позовній заяві (а.с.1, 13-27).

Крім того, заочне рішення суду від 09.07.2025 направлено 10.07.2025 представнику відповідачки ОСОБА_1 - адвокату Зачепіло З.Я. на її електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлена останній до електронної скриньки 10.07.2025 10:49:06 (а.с.107).

Згідно з ч.5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.2-4, 6-8, 11, 13 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має електронного кабінету, та технічної можливості повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.1, 5, 10 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Більш того, Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, зроблено висновок, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення відповідної особи належним.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про скасування заочного рішення, представник відповідача не надала до суду належних і допустимих доказів, лише власні твердження, які не заслуговують на увагу, а саме про те, що суд розглянув справу за відсутності сторони відповідача, внаслідок чого відповідачка була позбавлена права надавати докази, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачка, а також й представник, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, проте відзиву та доказів на заперечення вимог позову до суду не подали, а також не повідомили письмово суд про неможливість своєчасно подати докази, про причини неявки у судові засідання та їх поважність.

Отже, наведені в заяві доводи є безпідставними.

Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнов проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13.125.20112 року №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Отже, відповідачка зобов`язана була добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

При цьому, судом встановлено, що заявницею не додано до заяви про перегляд заочного рішення жодних належних доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи по суті, а зазначені обставини не спростовують правильність ухваленого судом заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідачки та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Отже, заяву представника відповідачки про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 259-261, 284-288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якої діє представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.11.2025.

Суддя: І.В. Максимович