1Справа № 335/4647/25 2/335/2280/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Юрченко А.В., звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . Після смерті матері залишилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_1 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстави ненадання оригіналів документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру. Надати оригінали таких документів позивач позбавлений можливості, оскільки вони знаходяться в м. Докучаєвську Донецької області, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2025 справу передано для розгляду судді Сиротенко В.К.

Ухвалою судді від 21.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи.

21.05.2025 з метою забезпечення можливості участі відповідача у судовому засіданні та його належного повідомлення про судові засідання та про розгляд зазначеної цивільної справи, ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (в розумінні Постанови КМУ № 646 від 22.09.2016) щодо ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка згідно до відповіді УДМС в Запорізькій області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді заступника директора Юридичного департаменту-начальника відділу організації роботи щодо представництва в судових та інших органах державної влади ГЛУЩЕНКО Д. від 03.06.2025 року, станом на 27.07.2025, інформація щодо ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутня.

24.06.2025 на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову, яка скріплена ЕЦП.

09.07.2025 ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, за клопотанням представника позивача, витребувано у Козельщинської державної нотаріальної контори (вул. Монастирська, буд.9, с. Козельщина, Кременчуцький район, Полтавська область,39100) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

21.07.2025 на адресу суду від Козельщинської державної нотаріальної контори надійшла витребувана копія спадкової справи.

Ухвалою суду від 22.08.2025 закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 29.10.2025 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити позов. При цьому, в судовому засіданні 19.09.2025 представником позивача було усно уточнено позовні вимоги в частині зазначення номеру будинку та квартири, так як в позовній заяві помилково зазначено номер будинку як номер квартири, а номер квартири як номер будинку. Відтак представник позивача просила визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні 29.10.2025 закінчено розгляд справи по суті та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 06.11.2025.

У судове засідання 06.11.2025 представники сторін не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18.07.2023 Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27.06.2023 складено відповідний актовий запис №279.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15.12.1969 Докучаєвським ЗАГС Волноваського району Донецької області.

З матеріалів спадкової справи №152/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вбачається, що 16.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 .

24.02.2024 ОСОБА_1 подано нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до Інформаційної довідки за сподкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75999035 від 27.02.2024, інші спадкові справи, окрім справи №152/2023, не заводилися.

Згідно Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75999044 від 27.02.2024, інформація про наявність заповіту/спадкового договору ОСОБА_3 відсутня.

27.02.2024 державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори Курочкіним О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 банківських вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, є син ОСОБА_1 .

26.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій зазначено, що на день смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно квартира АДРЕСА_1 , яке прийняв ОСОБА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості №413997116 від 19.02.2025, ОСОБА_3 на праві власності належить квартира загальною площею 44,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру з тієї підстави, що ОСОБА_1 не надано оригіналів документів, які засвідчують право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Як зазначила представник позивача у судовому засіданні та вказувала у позовній заяві, ОСОБА_3 померла на тимчасово окупованій території України в м. Докучаєвську Донецької області, оригінали документів щодо вказаної квартири також залишилися в м. Докучаєвську, відтак ОСОБА_1 позбавлений можливості надати такі документи та, відповідно, оформити свої права на спадщину за законом в позасудовому порядку.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Син померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За приписами ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В даному випадку, перешкодою для оформлення спадкового права позивача у нотаріальному порядку є відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність, обґрунтованість та доведеність належними та допустимими доказами позовних вимог ОСОБА_1 , а відтак позов підлягає задоволенню з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача за його заявою, викладеною у прохальній частині позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 80, 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.К. Сиротенко