04.11.2025 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючої судді Стрілецької О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2021, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2021 присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 26.02.2021 і до повноліття дитини.
ОСОБА_1 зазначає, що з часу ухвалення вказаного судового рішення змінились обставини, які впливають на стягнення аліментів, а саме: значно збільшились потреби на утримання сина - харчування, одяг, взуття, навчання, дозвілля тощо. Розмір аліментів в сумі 2000,00 грн не може забезпечити дитині належного рівня матеріального забезпечення.
Позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 проходить службу в Збройних Силах України, отримує регулярний та достатній дохід, інших неповнолітніх дітей або утриманців не має.
Таким чином, позивач вважає, що у відповідача суттєво змінився матеріальний стан. На час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів 19.04.2021 відповідач мав тимчасовий мінливий дохід, тому вона просила стягувати аліменти в твердій грошовій сумі.
На думку ОСОБА_1 наведені обставини свідчать про наявність підстав для зміни способу та розміру стягнення аліментів, які утримуються з відповідача за рішенням суду від 19.04.2021.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Відповідно до ухвали суду від 15.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та приєднаних до неї матеріалів отримав 11.10.2025, про що свідчить його особистий підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 33), проте не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Заяви по суті справи до суду також не надходили.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Згідно з рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 19.04.2021, справа №295/2350/21, присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 лютого 2021 року (а.с. 11-12).
На підставі рішення суду від 19.04.2021 Богунським районним судом м. Житомира виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Костопільському РВДВС Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 13-15).
Зі змісту довідки Відокремленого структурного підрозділу Житомирського технологічного фахового коледжу КНУБА від 25.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку коледжу разом з сином ОСОБА_3 , який знаходиться на її утриманні (а.с. 10).
Зі змісту фотокопії довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації з 24.10.2024 (а.с. 16).
ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ та ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, встановивши фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
В статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно зі ст.ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
За правилами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.
В статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що підставою для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі судового рішення, є зміни в матеріальному становищі відповідача, який на теперішній час отримує регулярний дохід, а також посилалась на те, що аліменти в розмірі 2000,00 грн не здатні забезпечити елементарні витрати на утримання 13-річного сина.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом не встановлено, що з часу присудження аліментів у відповідача змінився сімейний стан, що в нього на утриманні перебувають інші утриманці, окрім сина від шлюбу з позивачкою, що змінився стан його здоров`я, оскільки суду не надані відповідні докази, що є обов`язком відповідача, який матеріали позовної заяви отримав, проте правом на подання відзиву на позовну заяву і подання доказів не скористався.
Натомість судом встановлено, що з часу присудження аліментів змінилось матеріальне становище платника аліментів, оскільки відповідач проходить службу в Збройних Силах України, отримує щомісячне грошове забезпечення. Так, на момент присудження аліментів відповідач не мав регулярного заробітку, офіційно не був працевлаштований, а тому аліменти були присуджені в твердій грошовій сумі. На момент звернення позивачки з позовом відповідач отримує регулярний дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця.
Таким чином, суд констатує, що матеріалами справи підтверджується, що матеріальне становище відповідача змінилось, він отримує регулярний дохід.
Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, який присуджений до стягнення з відповідача в сумі 2000,00 грн щомісячно є вочевидь недостатнім для забезпечення належного утримання дитини 13-річного віку, враховуючи реальну вартість продуктів харчування, одягу, коштів для забезпечення побутових потреб, а у разі необхідності - лікування.
Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
При вирішенні спору суд бере до уваги, що у відповідача змінився матеріальний стан, на час подання позову він отримує грошове забезпечення військовослужбовця, аліменти, які стягуються з нього на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 19.04.2021, становлять 2000,00 грн щомісячно, а тому з урахуванням конкретних обставин справи, виходячи з найкращих інтересів дитини, суд вважає, що існують достатні правові підстави для зміни способу стягнення аліментів, які присуджені з відповідача.
Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує таке.
Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо.
У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022 року в справі №712/6313/21 зазначено, що при розгляді позовів щодо зміни розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Встановивши фактичні обставини справи, беручи до уваги те, що відповідач має на утриманні лише одного сина, відсутність відомостей про перебуванні на його утриманні інших осіб, відсутність відомостей про зміну сімейного становища, наявність постійного місця роботи, розмір його доходів, вік хлопчика, його потреби в харчуванні, одязі, забезпеченні шкільним приладдям, організації дозвілля, суд вважає, що на цьому етапі життя дитини ОСОБА_4 необхідним та достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку буде визначення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси жодної зі сторін.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України, сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду.
V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про зміну розміру аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд
Змінити спосіб стягнення аліментів, які утримуються з ОСОБА_2 згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2021.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Стрілецька