Справа № 199/9302/25
УХВАЛА

05 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮСТЕР» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮСТЕР» про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обгрунтування заяви зазначила, що 27 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаній сім`ї народився ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 . За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 03.10.2019 року заснував ТОВ «ЛЮСТЕР», . Крім цього, за спільні кошти сім`ї було придбано нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1. Дані нежитлові приміщення використовуються ОСОБА_2 в підприємницькій діяльності та він отримує дохід, який є спільною сумісною власністю подружжя. На данний час стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значно погіршилися, вони проживають окремо один від одного, не мають спільного побуту. ОСОБА_2 уникає будь-якого спілкування з ОСОБА_1 в тому числі щодо утримання їх спільних дітей. Наразі ОСОБА_1 утримує самостійно спільних малолітніх дітей, та зобов`язана орендувати квартиру, оскільки відповідач просив її з дітьми з`їхати з його квартири. Беручи до уваги вказані обставини, а саме враховуючи стосунки, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявність цивільного позову про розірвання шлюбу, що спільне майно подружжя нежитлові приміщення перебувають у власності ТОВ «ЛЮСТЕР» власником якого є ОСОБА_2 тобто знаходиться у останнього, тому є необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову про поділ майна, який буде подано протягом десяти днів з моменту подання даної.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1.

Ознайомившись із доводами клопотання про забезпечення позову, розглянувши матеріали позовної заяви, приходжу до такого висновку.

27 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаній сім`ї народився ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 . За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 03.10.2019 року заснував ТОВ «ЛЮСТЕР», . Крім цього, за спільні кошти сім`ї було придбано нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1. Дані нежитлові приміщення використовуються ОСОБА_2 в підприємницькій діяльності та він отримує дохід, який є спільною сумісною власністю подружжя. На данний час стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значно погіршилися, вони проживають окремо один від одного, не мають спільного побуту. ОСОБА_2 уникає будь-якого спілкування з ОСОБА_1 в тому числі щодо утримання їх спільних дітей. Наразі ОСОБА_1 утримує самостійно спільних малолітніх дітей, та зобов`язана орендувати квартиру, оскільки відповідач просив її з дітьми з`їхати з його квартири. Беручи до уваги вказані обставини, а саме враховуючи стосунки, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявність цивільного позову про розірвання шлюбу, що спільне майно подружжя нежитлові приміщення перебувають у власності ТОВ «ЛЮСТЕР» власником якого є ОСОБА_2 тобто знаходиться у останнього, тому є необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову про поділ майна, який буде подано протягом десяти днів з моменту подання даної.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, згідноп. 10 постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільногопроцесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч. 7ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чиномне зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

У п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК визначено, що позов забезпечується шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Ураховуючи вищезазначені положення ст. ст. 149,150 ЦПК України, відповідні роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд вважає не доведеним необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Окрім цього, зазначене в заяві майно на яке посилається та просить накласти арешт заявниця, є діючим підприємством, тобто у разі накладення арешту, роботу підприємства ТОВ «ЛЮСТЕР» буде зупинено на час розгляду майбутнього позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належні правові підстави для забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153,259-260,ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮСТЕР» про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.О. Богун

05.11.2025 місто Дніпро