Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/692/25
Провадження № 2/391/353/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2025р.селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Козюменської В.В.,
при секретарі - Рогожкіній І.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання їх сина ОСОБА_1 , в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2021 року. Згідно вказаного рішення з ОСОБА_1 на її користь стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що розмір аліментів, присуджених до стягнення зазначеним рішенням, є недостатнім для забезпечення відповідно до ч.2 ст. 182 СК України гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною, самостійне утримання спільної з відповідачем дитини є тяжким. Відповідач є працездатним, спроможний сплачувати аліменти щомісяця, в іншій спосіб, ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов`язковим не тільки матері, але й батька. При цьому інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері.
Оскільки чинне законодавство надає стягувачу аліментів право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності змінювати його, позивач просить визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.
Ухвалою суду від 03.09.2025 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.19).
Представник позивача адвокат Турбаєвський Ю.В., позивач до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки відповідачу надсилались рекомендованим листом з повідомленням за місцем його проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Повістка від 15.09.2025 р. вручена відповідачеві особисто (а.с.31). Інші повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.32.35).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, позивач, його представник не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
На виконання вимог п. п.2, 3 ч.3 ст.265 ЦПК України суд зазначає, що заяви та клопотання за даною цивільною справою до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Як встановлено судом, батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.16).
Згідно рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2021 року по справі № 941/129/21, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 28.01.2021 р. і до часу досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 18.05.2021 року (а.с.11-12).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 26.08.2025, ОСОБА_1 мешкає разом із сином - ОСОБА_3 , 2017 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як зазначив у своєму висновку Верховний Суд України (Постанова від 5.02.2014 року у справі № 6-143цс-13) вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як встановлено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривні.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Позовні вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.
Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, відсутність відомостей щодо незадовільного стану здоров`я відповідача та його неспроможності сплачувати кошти на утримання дитини, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також те, що розмір аліментів, які отримує позивач є меншим ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини (не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), у зв`язку з чим суд вважає, що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів.
Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, у зв`язку з чим суд погоджується з тим, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна способу стягнення аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на правову допомогу (які підтверджуються: договором №42/25 про надання правничої допомоги від 26.08.2025 року, укладеним між адвокатом Турбаєвським Ю.В. та ОСОБА_1 ; платіжною квитанцією про перерахування коштів ОСОБА_4 на суму 3500,00 грн).
З відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати
Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 81, 133, 136, 141, 259, 263 - 265, 268, 280-282, ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2021 року по справі № 941/129/21 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені при розгляді справи, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500,00 (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.)грн
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 грн.
Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500,00 грн., виданий Петрівським районним судом Кіровоградської області, справа № 941/129/21, визнати таким, що втратив чинність з дня набрання рішення законної сили.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя В.В. Козюменська