Справа № 367/1271/24
Провадження №2/367/1149/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

повне

17 жовтня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Лещенко О.В.,

з секретарем судового засідання Альощенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ірпінь Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», третя особа: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2024 до Ірпінського міського суду Київської області за допомогою підсистеми «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк «Український капітал», третя особа Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. від 15.02.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

24.04.2024 до суду надійшла заява представника позивачів адвоката Кравченко В.В. про усунення недоліків та позовна заява з усуненими недоліками.

У заяві зазначено, що на виконанні Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № 42796837 від 01.04.2014 за виконавчим написом № 6179 від 18.07.2008, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн.

В рамках цього виконавчого провадження головним державним виконавцем Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гербою К.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2014.

Цією постановою було накладено арешт на все майно, належне за життя ОСОБА_3 , на підставі постанови до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відповідний запис від 18.04.2014 за № 5414904 про обтяження всього нерухомого майна ОСОБА_1 .

20.02.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є синами померлого, є спадкоємці першої черги за законом після смерті батька.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входять, зокрема:

кімната АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв. м;

земельна ділянка кадастровий номер :01:078:4681, площею 0,06 га, розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, сщ/рада Гостомельська;

земельна ділянка кадастровий номер :01:086:7089, площею 0,3614 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:079:4192, площею 0,1367 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:081:4643, площею 0,1049 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:073:4030, площею 0,0315 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:089:4240, площею 0,5899 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:081:4065, площею 0,5965 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельна ділянка кадастровий номер :01:088:4546, площею 0,2684 га, розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада.

11.08.2021 позивачі прийняли спадщину в рівних долях, звернувшись з письмовою заявою про прийняття спадщини до Бородянської державної нотаріальної контори Київської області.

Державним нотаріусом Бородянської державної нотаріальної контори Київської області за заявами позивачів відкрита спадкова справа № 289/2021, було роз`яснено позивачам про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки на все його майно накладено арешт постановою про арешт майна № 42796837 від 01.04.2014.

Адвокатом Середюка С.В. було скеровано до Ірпінського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про зняття арешту з майна № 5333/0811/23 від 08.11.2023.

Листом-відповіддю № 36148/4 від 22.11.2023 Ірпінський відділ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що відповідно даних АСВП встановлено, що у відділі на примусовому виконання перебувало виконавче провадження № 42796837 з виконання виконавчого напису № 6179 від 18.07.2008, виданого ПН КМНО Звєрьковою Н.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн. У рамках цього виконавчого провадження головним державним виконавцем Гербою К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2014 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 25.06.2015 головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження, оскільки даний виконавчий документ надійшов до відділу за місцем знаходження майна боржника, на яке, згідно з виконавчим написом, необхідно звернути стягнення в рахунок погашення боргу, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до п. 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 16.04.2014 № 656/5, реалізації підлягає рухоме та нерухоме майно, крім земельних ділянок. Враховуючи те, що арештоване майно боржника не могло бути реалізоване іншим шляхом окрім проведення електронних торгів через «Сетам», а станом на 2015 рік була відсутня процедура реалізації земельних ділянок, звернення стягнення на предмет іпотеки був неможливий. Також повідомили, що надання інформації (копій документів), які перебували на примусовому виконанні у відділі та були завершені за період включно по 2019 та 2021 рік не вбачається можливим, зважаючи на закінчення терміну їх зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить 3 роки, а потім підлягають знищенню, у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію не вбачається можливим, відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

На сьогодні, позивачі мають намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно позбавлені можливості це зробити. Позивачі зазначають, що накладений арешт порушує їхні права спадкоємців на отримання свідоцтва про спадщину, а оскаржити дії (бездіяльність) державного виконавця щодо скасування арешту вони не можуть, адже вони не є стороною виконавчого провадження, а виконавче провадження знищене.

Позивачі просять зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження, накладеного постановою головного державного виконавця Ірпінського ВДВС У Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гербою К.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 41830560, всього нерухомого майна, належного за життя на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину нерухомого майна, а саме на:

кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв. м;

земельної ділянки кадастровий номер :01:078:4681, площею 0,06 га, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, сщ/рада Гостомельська;

земельної ділянки кадастровий номер :01:086:7089, площею 0,3614 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:079:4192, площею 0,1367 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:081:46432, площею 0,1049 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:073:4030, площею 0,0315 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:089:4240, площею 0,5899 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:081:4065, площею 0,5965 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:088:4546, площею 0,2684 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на частину нерухомого майна, а саме на:

кімнати АДРЕСА_1 , загальною площею 45,7 кв. м;

земельної ділянки кадастровий номер :01:078:4681, площею 0,06 га, що розташована за адресою: Київська область, м. Ірпінь, сщ/рада Гостомельська;

земельної ділянки кадастровий номер :01:086:7089, площею 0,3614 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:079:4192, площею 0,1367 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:081:4643, площею 0,1049 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:073:4030, площею 0,0315 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:089:4240, площею 0,5899 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:081:4065, площею 0,5965 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада;

земельної ділянки кадастровий номер :01:088:4546, площею 0,2684 га, що розташована за адресою: Київська область, Гостомельська селищна рада.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк «Український капітал» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати.

29.04.2025 суддею Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження, призначення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.06.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 07.10.2025 представник позивачів адвокат Натальчук В.В. підтримала позовні вимоги, уточнила, що проситьзобов`язати уповноважених осіб Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження, накладеного постановою головного державного виконавця Ірпінського ВДВС У Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гербою К.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 41830560, всього нерухомого майна, належного за життя на праві приватної власності ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 07.10.2025 представник відповідача Акціонерного Товариства «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ» Трегуб О.А., заперечувала проти позовних вимог позивачів з причини заявлення їх до неналежного відповідача та передчасності заявлення вимог про визнання права власності за спадкоємцями.

Представник третьої особи Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. правом надати письмові пояснення по суті спору, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами, не скористався.

Дослідивши письмові докази, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із таких фактичних обставин, встановлених судом, та норм права, які підлягають застосуванню судом.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.02.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.07.1973.

Батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 19.09.1970.

У довідці Бородянської державної нотаріальної контори № 1854/02-14 від 08.11.2023 зазначено, що 11.08.2021 було заведено спадкову справу № 289/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 . Згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємцем до майна померлого, який прийняв спадщину, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про інших спадкоємців, передбачених законом та які б мали право на спадкування, станом на 08.11.2023, відсутні.

У довідці Бородянської державної нотаріальної контори № 1941/02-14 від 24.11.2023 зазначено, що 11.08.2021 було заведено спадкову справу № 289/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 . Згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємцем до майна померлого, який прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про інших спадкоємців, передбачених законом та які б мали право на спадкування, станом на 24.11.2023, відсутні.

08.11.2023 адвокатом Кравченко В.В. було надіслано заяву про зняття арешту з майна спадкодавця, у якій зазначено, що на виконанні Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № 42796837, відкрите 01.04.2014. У цьому виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження від 01.04.2014, даною постановою було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:066:0029, належну за життя ОСОБА_3 25.06.2015 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер, його син ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права через наявність обтяження щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:066:0029, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-КВ № 108982. Адвокат зазначає, що у порушення норм закону державний виконавець, закінчуючи постановою від 25.06.2015 виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 не вирішив питання про зняття арешту з належного боржнику майна, просить провести зняття арешту з майна боржника, а саме з земельної ділянки з кадастровим номером :01:066:0029, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У листі начальнику відділу Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.11.2023 зазначено, що у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 42796837 з виконання виконавчого напису № 6179, виданого 18.07.2008 ПН КМНО Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн. Головним державним виконавцем Гербою К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2014 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 25.06.2015 головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження, оскільки цей виконавчий документ надійшов до відділу за місцем знаходження заставного майна боржника на яке, згідно з виконавчим написом, необхідно звернути стягнення у рахунок погашення боргу, а саме: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , проте відповідно до п. 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 16.04.2014 № 656/5, реалізації підлягає рухоме та нерухоме майно, крім земельних ділянок, а отже звернути стягнення на предмет іпотеки було неможливо. Вказано, що відсутні підстави для припинення цього арешту, а надання інформації за виконавчими документами, які були на примусовому виконанні у відділі за період включно по 2019 та 2021 рік не вбачається можливим, зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, паперових носіїв, процесуальних документів зазначеного виконавчого провадження у відділі не збереглись.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004608 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1049 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:081:4643.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004881 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,5899 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:089:4240.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004648 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2684 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:088:4546.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004695 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0315 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:073:4030.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004730 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,3614 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:086:7089.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004669 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,5965 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:081:4065.

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 004825 від 04.04.2008 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1367 га, розташованої у Гостомельській селищній раді, кадастровий номер :01:079:4192.

У інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що об`єкта нерухомого майна № 355286485 від 21.11.2023 зазначено, що об`єкт нерухомого майна під номером 109, тип об`єкта житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 89 кв. м, житлова площа 33,9 кв. м, складові частини: яма вигрібна № 1-2, огорожа № 3-5, за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка місця розташування :01:066:3012, належить на праві власності ОСОБА_4 з 27.05.2021, розмір частки 1. Відомості про реєстрацію іншого речового права, про державну реєстрацію іпотеки, про державну реєстрацію обтяжень, відсутні. Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек відсутні.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29040514 від 05.11.2014 у ОСОБА_3 є право приватної власності на кімнату в гуртожитку, об`єкт житлової нерухомості, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 45, 7 кв. м, житловою площею 31,6 кв. м, у частці 1/1.

Згідно з інформаційною довідкою № 355318557 від 21.11.2023 за пошуковим запитом про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за частковим співпадінням по РНОКПП: НОМЕР_1 надано такі відомості:

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:081:4065, площею 0,5965 га у Київській області, м. Ірпінь, сщ/рада Гостомельська, належить ОСОБА_3 , на земельну ділянку постановою від 01.04.2014 у ВП 42796837 накладено арешт;

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:078:4681, площею 0,06 га у Київській області, м. Ірпінь, сщ/рада Гостомельська, належить ОСОБА_3 , на земельну ділянку постановою від 01.04.2014 у ВП 42796837 накладено арешт;

-кімната в гуртожитку загальною площею 45,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 , на неї постановою від 01.04.2014 у ВП 42796837 накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо зняття арешту з майна.

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час відкриття виконавчого провадження ВП № 42796837 та накладення арешту на майно боржника 01 квітня 2014 року були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Аналогічна за змістом норма закріплена у частині першій статті 48 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Схожі за змістом приписи містяться у ст. 56 Закону № 1404-VIII.

Термін «завершення виконавчого провадження» застосовувався у нормі ст. 30 Закону № 606-XIV як узагальнююче поняття процесуальної стадії виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно зі ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно зі ст. 48 цього Закону.

У Законі № 1404-VIII (чинний на момент розгляду справи судом) відсутня норма, аналогічна нормі частини першої статті 30 Закону № 606-XIV. Закон № 1404-VIII не містить такого поняття, як «завершення виконавчого провадження», водночас окремо врегульовує виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження у ст. 39 та щодо повернення виконавчого документа стягувачу в ст. 37.

Пункт 9 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV визначала, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, зокрема, у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Аналогічні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу визначені і в подальшому в ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі № 2/1522/11652/11 зазначає, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та відповідно різні правові наслідки.

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження. Зміст правових підстав для закінчення виконавчого провадження, визначених ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV (частиною першою статті 39 Закону № 1404-VIII), свідчить про об`єктивну неможливість виконати відповідне рішення у примусовому порядку. На відміну від обставин, що зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу, обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження, не перестануть існувати в майбутньому. З наведеного слідує і формування наслідків закінченого виконавчого провадження, зокрема, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків передбачених законом (ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII).

Водночас ч. 5 ст. 47 Закону № 606-XIV визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (аналогічна норма міститься в частині п`ятій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Повернення виконавчого документа стягувачу є процесуальною дією державного (приватного) виконавця, яка вчиняється останнім у випадку, коли внаслідок існування певних обставин або дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження неможливо у примусовому порядку виконати відповідне рішення. Разом з цим повернення виконавчого документа стягувачу не свідчить про неможливість примусового виконання рішення взагалі, а лише про таку неможливість у певний момент. Тобто якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, то останній може повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення. Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 Закону № 606-XIV, де зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Схожі за змістом норми містяться у частинах першій, другій статті 40 Закону № 1404-VIII.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій); у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження й у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

У Законі № 1404-VIII, який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року, передбачено випадки, за яких арешт з майна знімається одночасно із поверненням виконавчого документа стягувачу, а саме: стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру (частина третя статті 37 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи наведене, повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у частині третій статті 37 Закону № 1404-VIII).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі № 2/1522/11652/11 відступила від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зроблених у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 815/7269/15, а саме: «Наслідки завершення виконавчого провадження, зокрема, у разі повернення виконавчого документа стягувачу встановлені пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 2 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, яким передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). З наведеної норми вбачається, що у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець повинен, зокрема, зазначити наслідки завершення відповідного виконавчого провадження, яким в даному випадку є зняття арешту з майна і коштів позивача, а тому твердження скаржника, що при поверненні виконавчого документа стягувачу арешти, накладені на майно боржника, не знімаються, є безпідставними».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у справі № 2/1522/11652/11 сформулювала висновок про те, що як частиною першої статті 50 Закону № 606-XIV, так і пунктом 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не визначалось обов`язку державного виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу.

З наведеного вбачається, що законодавство про виконавче провадження передбачає зняття арешту майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні: 1) виконавцем; 2) начальником відділу державної виконавчої служби; 3) судом.

У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII, з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно тощо.

Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (частина четверта статті 40 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (аналогічні положення містить частина третя статті 59 Закону № 1404-VIII).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 60 Закону № 606-XIV; частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, визначення посадової особи, яка має повноваження зняти арешт з майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні, залежить від конкретних обставин і підстав зняття такого арешту.

У цій справі судом встановлено, що на виконанні Ірпінського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № 42796837 від 01.04.2014 за виконавчим написом № 6179 від 18.07.2008, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн. Головним державним виконавцем Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гербою К.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.04.2014, цією постановою було накладено арешт на все майно, належне за життя ОСОБА_3 .

Зазначений арешт майна ОСОБА_3 був чинним станом на 22.11.2023 (що підтверджується листом Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). При цьому матеріали виконавчого провадження ВП № 42796837 від 01.04.2014 за виконавчим написом № 6179 від 18.07.2008, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн, знищені, оскільки їх строк зберігання закінчено.

08.11.2023 адвокат Кравченко В.В. звернулась до Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про скасування арешту майна ОСОБА_3 .

Листом начальнику відділу Ірпінського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.11.2023 повідомлено, що відсутні підстави для припинення цього арешту, а надання інформації за виконавчими документами, які були на примусовому виконанні у відділі за період включно по 2019 та 2021 рік не вбачається можливим, зважаючи на закінчення терміну їх зберігання, паперових носіїв, процесуальних документів зазначеного виконавчого провадження у відділі не збереглись.

Нормою пункту 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції від 05 жовтня 2023 року) визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Отримавши заяву адвоката Кравченко В.В. про скасування арешту, накладеного у межах знищеного виконавчого провадження, Ірпінський ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) повинен був вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження, за результатами їх розгляду встановити конкретні підстави завершення цього провадження та після цього прийняти рішення за результатами розгляду заяви.

Крім того, згідно з відповідями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2024 відсутні відомості щодо права власності та арешт земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:086:7089, :01:079:4192, :01:081:4643, :01:073:4030, :01:089:4240, :01:088:4546.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 23 Закону № 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з моменту закінчення дії відповідної заборони.

У ч. 5 ст. 12 Закону № 1404-VIII зазначено, що у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2021 року за номером № 1013 затверджено вимоги щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними.

У судовому засіданні від 07.10.2025 представником позивача було зазначено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , була відчужена як сплата за борг, проте жодних доказів проведення торгів суду не надано.

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що об`єкта нерухомого майна № 355286485 від 21.11.2023, наданій суду позивачами, зазначено, що об`єкт нерухомого майна під номером 109, тип об`єкта житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 89 кв. м, житлова площа 33,9 кв. м, складові частини: яма вигрібна № 1-2, огорожа № 3-5, за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка місця розташування :01:066:3012, належить на праві власності ОСОБА_4 з 27.05.2021, розмір частки 1. Відомості про реєстрацію іншого речового права, про державну реєстрацію іпотеки, про державну реєстрацію обтяжень, відсутні. Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек відсутні.

Отже, після закінчення строку дії відповідної заборони стягувач міг повторно звернутися щодо примусового виконання рішення, проте суду не надано відомості щодо наявності чи відсутності інших виконавчих проваджень ОСОБА_3 , чи вирішувалось питання про правонаступництво у відкритому виконавчому провадженні за його наявності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зазначене, суд без дослідження матеріалів відновленого виконавчого провадження не може встановили конкретних обставин завершення виконавчого провадження ВП № 42796837 від 01.04.2014 за виконавчим написом № 6179 від 18.07.2008, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ВАТ «Банк Український капітал» боргу в сумі 613592,47 грн, від яких залежить як задоволення позовної заяви про зняття арешту, так і визначення посадової особи, яка уповноваження зняти такий арешт.

Щодо визнання права власності на спадкове майно.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У ч. 1 ст. 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 1,3 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину видається після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270 і статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно з пп. 4.12, 4.16, 4.19 п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до довідки Бородянської державної нотаріальної контори № 1854/02-14 від 08.11.2023 зазначено, що 11.08.2021 було заведено спадкову справу № 289/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 . Згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємцем до майна померлого, який прийняв спадщину, є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про інших спадкоємців, передбачених законом та які б мали право на спадкування, станом на 08.11.2023, відсутні.

Проте у довідці Бородянської державної нотаріальної контори № 1941/02-14 від 24.11.2023 зазначено, що спадкоємцем до майна померлого, який прийняв спадщину, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відомості про інших спадкоємців, передбачених законом та які б мали право на спадкування, станом на 24.11.2023, також відсутні.

У цій справі суду не надано докази відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, не заявлялось клопотань про витребування спадкової справи до суду, суд позбавлений можливості встановити коло спадкоємців ОСОБА_3 , у довідці Бородянської державної нотаріальної контори станом на 24.11.2023 відсутній ОСОБА_3 .

Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги у зв`язку з передчасністю.

Оскільки, під час судового розгляду справи позивачами не доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу для задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи ст. ст. 23, 30, 47, 49, 52, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, ст. ст. 12, 37, 40, 48, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, ст. ст. 67, 68 Закону України «Про нотаріат», п. 16 розділу VIIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (у редакції від 05.10.2023), ст. ст. 1200, 1216, 1217, 1218, 1221, 1223, 1258, 1261, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81-82, 247, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», третя особа: Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач Акціонерне товариство «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», , місцезнаходження 03062, Україна, м. Київ, пр. Берестейський, буд. 67.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , місцезнаходження 08205, Бучанський р-н, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ярославська, буд. 11.

Повний текст рішення складено в межах встановленого ч. 6 ст. 259 ЦПК України строку.

Суддя: О.В. Лещенко