С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2-др/760/198/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув заяви представників сторін про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2025 року були частково задоволені зустрічні позовні вимоги сторін щодо поділу спільного майна подружжя.

01 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання Позивача (представника) про ухвалення у справі додаткового рішення, яким він просив:

-вирішити позовну вимогу про поділ грошових коштів в розмірі 21.175,15 євро, які знаходяться на рахунку ОСОБА_2 в Турецькому банку, та стягнути половину вказаних коштів (10.587,57 євро) на користь ОСОБА_1

-скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 04.02.2022, знявши арешт на транспортний засіб "Mercedes-Benz", модель GLC 250D 4 МАТІС, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ;

-скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2022, знявши арешт на квартиру, що на праві власності належить ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 262.032,80 гривень, з яких витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз, у розмірі 152.032,80 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 110.000,00 гривень.

23 жовтня 2025 року до суду надійшла уточнена заява представника Позивача, в якій він просив відмовився від прохання вирішити позовну вимогу про поділ грошових коштів, які знаходяться на рахунку в турецькому банку, визнавши що ця вимог судом по суті була розглянута.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Рішенням суду від 24.09.2025 не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених обома сторонами. Таким чином, питання про ухвалення додаткового рішення досліджується без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

У судовому засіданні до закінчення судових дебатів, 13.08.2025, представник Позивача заявив про свій намір подати докази понесених судових витрат після ухвалення судового рішення. Такі докази були подані ним 03.09.2025, тобто під час стадії ухвалення судом рішення (до його проголошення).

15.09.2025 до суду надійшли заперечення представника Відповідачки проти задоволення заяви представника Позивача про розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено про понесення ним наступних судових витрат:

-витрат на оплату правничої допомоги на підставі Договору №880-СІ від 14.09.2020, укладеного з АО «Адвокатська фірма «Прагнум» в розмірі 60.000,00 гривень;

-витрат на оплату правничої допомоги на підставі Договору №01033 від 27.09.2023, укладеного з адвокатом Обуховим В.В. в розмірі 50.000,00 гривень;

-витрат на оплату вартості проведених у справі експертних досліджень, зокрема за надання висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №63/21 від 16.05.2022 в розмірі 66.000,00 гривень та за надання висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №19018/23-72 від 23.08.2023 в розмірі 86.032,80 гривень.

Матеріалами справи також підтверджується факт понесення Відповідачкою ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу на підставі укладеного з адвокатами Гулаком М.В. та Конончук З.В . Договору від 23.12.2021 в розмірі 54.600,00 гривень, зокрема по 27.300,00 гривень кожному. (Том 4, а.с 186-191). При цьому в справі наявні ордери на представництво Відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Конончук З.В. з посиланням на інші укладені з нею договори, проте копії жодного з них, окрім зазначеного вище, в справі немає.

Аналізуючи наявність підстав для компенсації Позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу за Договором №880-СІ від 14.09.2020, укладеним з АО «Адвокатська фірма «Прагнум», суд звертає увагу на наступне.

Згідно з положеннями вказаного Договору №880-СІ, зокрема п. 7.1 гонорар Pragnum узгоджується до надання професійної правничої допомоги. Якщо сторони узгодили надання правової допомоги, але гонорар не був (не міг бути) визначений на момент узгодження заявки, то він вказується в Акті надання Професійної правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітниками Pragnum часу на надання допомоги, виходячи з погодинної оплати гонорару.

Так, до Договору №880-СІ сторонами була погоджена Заявка №1-СІ від 23.06.2021, згідно з якою Сторони погодили, що розмір гонорару за надання професійної правничої допомоги, а саме супровід спору про поділ майна в Солом`янському районному суді м. Києва незалежно від тривалості судового процесу, кількості судових засідань та підготовлених процесуальних документів, складає гривневий еквівалент 50 доларів США, які клієнт сплачує авансом протягом 10 днів з моменту підписання цієї заявки.

Водночас, представником Позивача надано суду копію Акту №1, згідно з яким сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги, наданої Позивачу, за Заявкою №1-СІ від 10.02.2021, становить 60.000,00 гривень. Натомість, в справі відсутня копія Заявки №1-СІ від вказаної дати, а будь-яких обгрунтувань зміни вартості наданої професійної правничої допомоги від тієї, що зазначена в Заявці №1-СІ від 23.06.2021 Акт не містить. Немає також доказів понесення Позивачем оплати за таким Актом. У зв`язку з цим суд залишає наданий Акт №1 поза увагою і виходитиме з вартості, погодженої Сторонами у Заявці №1 до Договору, копія якої наявна у справі. Матеріали справи не містять доказів фактичної сплати суми за вказаною заявкою, тому суд, визначаючи еквівалент у національній валюті, виходитиме із офіційного курсу валют НБУ станом на 10-й день після погодження заявки, тобто на 03.07.2021 (27,3841 грн за 1 долар). Таким чином, обгрунтованою сумою для вирішення питання про компенсацію за цим договором є сума в розмірі 1.369,21 гривень.

Аналізуючи наявність підстав для компенсації Позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу за Договором №01033 від 27.09.2023, укладеним з адвокатом Обуховим В.В., суд звертає увагу на наступне.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Обуховим В.В. 27 вересня 2023 року було укладено Договір, згідно з яким адвокат зобов`язався здійснювати захист, представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Додатковою угодою від 27 вересня 2023 року Сторони погодили, що адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу у цивільній справі №760/20811/21 про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_4 під час розгляду справи у Солом`янському районному суді м. Києва, а Клієнт зобов`язується сплатити адвокату за це фіксований гонорар в сумі 50.000,00 гривень. 12 серпня 2025 року сторонами Договору №01033 підписано акт прийому-передачі наданих послуг.

Враховуючи категорію справи, її складність, кількість судових засідань та обсяги матеріалів справи, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, погоджений сторонами Договору №01033 від 27 вересня 2023 року, є логічним, співмірним та справедливим.

Вирішуючи питання про наявність достатніх підстав для компенсації Позивачу витрат на оплату вартості проведених у справі на його замовлення судово-експертних досліджень, суд бере до уваги наступне.

В матеріалах справи містяться копії висновку експерта за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи №63/21 від 16.05.2022 (том 5, а.с. 5-133) та висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №19018/23-72 від 23.08.2023 (Том 6, а.с. 125-141).

Водночас, жодного документу, який би підтверджував вартість проведених експертних досліджень, фактичних витрат Позивача на їх оплату, матеріали справи не містять. Ані з поданням самих висновків, ані в подальшому з окремими клопотаннями Позивач (його представник) не надавали суду докази понесених ОСОБА_1 витрат в розмірі 66.000,00 гривень та 86.032,80 гривень на оплату послуг судового експерта, на що йдеться посилання у заяві про розподіл судових витрат. У зв`язку з цим суд не має достатніх підстав для вирішення питання про компенсацію заявлених Позивачем судових витрат в цій частині.

Щодо витрат на правничу допомогу, понесених Відповідачкою ОСОБА_2 , суд враховує наступне.

23 грудня 2021 року між ОСОБА_2 та адвокатами Гулаком М.В. і Коночук З.В. укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким адвоката зобов`язалися надати адвокатські послуги, які включають в себе: представництво інтересів Клієнта щодо захисту корпоративних прав клієнта як учасника ТОВ «Інтергума», подача будь-яких позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, будь-яких інших документів, які стосуються захисту корпоративних прав Клієнта, в тому числі і щодо виходу зі складу учасників ТОВ «Інтергума», представництво інтересів Клієнта у справі №760/20811/21 про поділ майна подружжя.

До вказаного договору сторонами погоджено додаток №1, згідно з яким гонорар адвокатам за Договором про надання правової допомоги від 23.12.2021 складає по 27400 гривень кожному та має бути сплачений разом з підписанням даного Договору. Крім того, в справі наявні копії квитанції про сплату на користь адвоката Коночук З.В. та адвоката Гулака М.В. сум в розмірі 27300 гривень кожному. (Том 4, а.с. 190-191)

Таким чином, Договором від 23.12.2021 не конкретизовано, в якій саме справі адвокатами надаватиметься професійна правнича допомога. Ця ж конкретизація відсутня і в Додатку до договору. У зв`язку з цим суд не має можливості встановити, чи дійсно сума в розмірі 54.600,00 гривень сплачена Відповідачкою саме за надання правничої допомоги в справі №760/20811/21, а не в будь-якій іншій справі, про які йдеться у Договорі.

У судовому засіданні 13.08.2025 Позивачкою надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2025, проте в ньому не зазначено, на виконання якого саме договору він складений (в кількох наявних у справі ордерах містяться посилання на різні договори ОСОБА_2 з адвокатом Конончук З.В.), і якою є погоджена вартість наданих послуг у справі №760/20811/21. Такі обставини позбавляють суд можливості встановити реальні витрати Відповідачки на оплату правничої допомоги у даній справі, у зв`язку з чим немає підстав для вирішення питання про їх компенсацію.

Враховуючи принцип пропорційності, який підлягає застосуванню при визначенні розміру компенсації, суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені лише частково. Так, Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання за ним права власності на майно загальною вартістю 14.828.162,00 гривень, в той час як суд визнав за ним право власності на майно вартістю 10.705.510,50 гривень.

А тому, розмір компенсації, яка підлягає стягненню з Відповідачки на користь Позивача, розраховується наступним чином:

51.369,21 / 14.828.162,00 * 10.705.510,50 = 37.087,11 (гривень)

Так, суд вважає необхідним частково компенсувати Позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу шляхом стягнення з Відповідачки суми в розмірі 37.087,11 гривень.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що судом прийняте рішення про стягнення з Позивача ОСОБА_1 на користь Відповідачки ОСОБА_2 компенсації за збільшення його частки у спільному майні подружжя в розмірі 994.265,50 гривень, скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно ОСОБА_1 , яким може забезпечуватися виконання рішення в цій частині, уявляється судом передчасним.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 137, 141, 176, 246, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд вирішив:

1.Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію частини понесених ним витрат на правничу допомогу в розмірі 37.087,11 гривень.

2.Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його підписання.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: