Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/634/25
Провадження № 2/935/205/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2025 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №АВНОСТ74 від 23.12.2020 року у розмірі 141 389,83 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 уклав з банком кредитний договір № АВНОСТ74, щодо надання останньому кредиту в розмірі 100 000,00 грн строком на 36 місяців, тобто до 22.03.2024 зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно. Станом на 14.03.2025 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 141 389,83 грн, з них: 82 899,41 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 58 490,00 грн загальний залишок заборгованості за процентами. Кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Вказує, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, тобто відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання не виконав. Оскільки відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відповідач направив до суду відзив, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки як вбачається з виписки відповідач здійснював часткове повернення коштів у визначеному сторонами розмірі, загалом 60 122,40 грн, то тіло кредиту відповідно повинно складати 39 877,60 грн. В той же час як позивач зазначає, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом складає 82899,41 грн. Позивач зазначає, що сторонами було погоджено сплату процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Відповідно до паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» розмір щомісячного платежу складає 5445,48 грн., але сплачуючи вказану суму у відповідача постійно збільшувалась заборгованість. Із наданого позивачем виписки по рахунку, встановлюється, що сплачуючи визначену суму щомісячного платежу у розмірі 5445,48 грн на тіло кредиту позивач направляв лише 1278,81 грн, в той час як відсотки та комісії становили 4166,67 грн. Позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності здійснення нарахувань в зазначений вище спосіб, а також доказів на підтвердження належного узгодження цього із відповідачем і доведення до його відома таких умов нарахувань. Також, зазначає, що в заяві анкеті відповідач та АТ «А-БАНК» не визначили істотні умови кредитного договору, суму кредиту, мету кредиту, строк на який надається кредит, процентну ставку за кредитом, її тип, порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів та інші умови, визначені в ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також, зазначає, що остання проплата була здійснена 22.11.2021, а тому з цього часу позивач довідався про порушення своїх прав, але з даним позовом до суду позивач звернувся лише 17.03.202, що свідчить про пропуск трирічного процесуального строку позовної давності, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 30.12.2016 в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг, приєднався до них та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до Умов та Правил, викладеними на сайті банку. В подальшому, перебуваючи клієнтом банку відповідач скористався додатковою послугою банку «Швидка готівка». Відповідач за допомогою сервісу «А24» уклав в електронній формі з банком кредитний договір № АВН0СТ674 від 23.12.2020 на суму в розмірі 100 000 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 50 % на рік, який підписаний відповідачем простим електронним підписом. Додана додатком до позову виписка по рахунку відповідача підвтерджує погашення кредиту. У п. 7 заяви клієнта № АВН0СТ674 від 23.12.2020 зазначено номер карти клієнта на який було зараховано кошти кредиту, додатково надають виписку по картці. Щодо позовної давності зазначають, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа порушила договір, тобто з дати закінчення договору 23.12.2023, кінцевої дати коли відповідач мав погасити заборогованість за договором. Тобто позовна давність спливає 23.12.2023 року, що свідчить про те, що позивачем не пропущено строків позвоної давності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, направив до суду відзив, в якому просить розгляд справи проводити без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 грудня 2016 року між Акціонерним товариством «А-Банк» та ОСОБА_1 , укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписаною відповідачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що анкета - заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг.Підписавши анкету заяву відповідач підтвердив, що ознайомилася договором про надання послуг до його укладання і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua.

До позовної заяви банком надано також паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» у якому зазначено про його підпис простим електронним підписом 23.12.2020 року за ідентифікатором НОМЕР_1 .

В заяві анкеті клієнта № АВН0СТ74 від 23.12.2020 р зазначено, що сума кредиту 100 000 грн, строк кредиту 36 місяців, процентна ставка 50 %, номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 561697.

На підтвердження користування ОСОБА_1 банківською карткою банком надано виписку по картці по кредиту № АВН0СТ74 за період з 23.12.2020 року до 13.03.2025 року.

До позовної заяви банком надано також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк", Тарифи користування кредитною краткою «Зелена».

З наданого позивачем розрахунку за договором № АВН0СТ74 від 23.12.2020 вбачається, що заборгованість відповідача станом на 14.03.2025 року становить 141389,83 грн, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 82899,41 грн; заборгованість за відсотками 58490,42 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № TR.16155934.25756.70523 від 23.12.2020 вбачається про зарахування коштів в сумі 100 000 грн на рахунок ОСОБА_2 згідно догвоору № АВН0СТ74.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048ЦК України).

Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що в наданій анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 30.12.2016 року відсутні умови договору щодо строку виконання зобов`язань з повернення кредиту, не вказано розмір процентної ставки за кредитним лімітом. Також у наданій анкеті-заяві відсутнє посилання на паспорт споживчого кредиту, як частину кредитного договору укладеного шляхом приєднання у порядку ст. 634 ЦК України.

Так позивач пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути заборгованість за нарахованими процентам за користування кредитом у розмірі 58490,42 грн.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі про розмір і порядок нарахування вказаних відстоків, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, суду надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку та Тарифи банку як невід`ємні частини спірного договору.

Однак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи та витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 30.12.2016 року Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку.

З наданого позивачем розрахунку на підтвердження розміру заборгованості за відсотками вбачається, що позивачем застосовано процентну ставку у розмірі 50,00 %. Однак такий розмір відсотків не визначений у підписаній відповідачем анкеті-заяві від 30.12.2016 року, або ж долученими Умовами та правила надання банківських послуг.

Так, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилається на Тарифи надання банківських послуг та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини договору.

Однак, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими Тарифами користування кредитною карткою та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» ознайомилася відповідач та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, наданий банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» у формі паспорта споживчого кредиту кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відтак з врахуванням наведеної норми права факт підписання відповідачем електронним підписом паспорта споживчого кредиту не свідчить про погодження сторонами конкретних умов кредитного договору.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок нарахування процентів.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 58490,42 грн., у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 30.12.2016.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.

Натомість укладений між сторонами кредитний договір від 30.12.2016 у вигляді анкети-заяви позичальника, підписаний сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 14.03.2025 заборгованість ОСОБА_3 за кредитом становить 82899,41 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а тому суд не може в межах своїх повноважень визнати неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок оплати відсотків за кредитом та зарахування цих коштів на погашення тіла кредиту (як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву).

Відтак, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по тілу кредиту у сумі 82899,41 грн., оскільки позивачем надано докази отримання відповідачем кредитних коштів (що не заперечується ним у відзиві), натомість відповідачем не доведено факту погашення заборгованості шляхом повернення суми тіла кредиту банку.

Щодо строків застосування позовної давності суд зазначає таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, договір №АВН0СТ74 від 23 грудня 2020 року був укладений на 36 місяців, тобто до 23 грудня 2023 року.

Враховуючи, що строк позовної давності розпочався у спірних правовідносинах з 24 грудня 2023 року, тобто наступного дня після закінчення строку кредитування та станом на день звернення позивача до суду з даним позовом (березень 2025 року), позовна давність у спірних правовідносинах щодо стягнення заборгованості за договором не пропущена.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1420,29 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк», заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ74 від 23 грудня 2020 року у розмірі 82 899 (двісімдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто дев`ять) грн. 41 коп. та суму судового збору у розмірі 1420,29 грн.

В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», ЄРДПОУ: 14360080 місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО