Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/699/25
Єдиний унікальний №742/4656/25
Рішення

Іменем України

10 листопада 2025 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого судді Вовченка А.В.,

при секретарі Мошенець Л.М.,

без участі сторін ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня цивільну справу за позовом ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 5070859 від 19.03.2020 у розмірі 8 770,20 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН» та відповідачем по справі було укладено кредитний договір № 5070859 від 19.03.2020 , згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 3000,00 грн строком на 25 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені умовами Кредитного договору, зі сплатою платежу кредиту, процентів та комісії.

ТОВ «ФК «АРАГОН» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів відповідачу, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 22.07.2025 як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon».

Кредитний договір укладений у формі електронного документу та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з п. 1.7. Кредитного договору електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Заявником, та надсилаються Заявником Кредитодавцю для ідентифікації підпису на цих даних. Одноразовий ідентифікатор доступний тільки Заявнику/Позичальнику та за домовленістю Сторін Договору позики та правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису.

Одноразовий персональний ідентифікатор направлено відповідачу на номер телефону ОСОБА_1 , вказаний нею у Анкеті/Заявці на отримання грошових коштів введено Позичальником у відповідне поле на сайті Первісного кредитора 19.03.2020.

Таким чином, кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

Відповідно до Кредитного договору, підписуючи цей договір, Позичальник засвідчує, що він до підписання договору ознайомлений із Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРАГОН», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання кредиту, повний текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: https://credit-pro.com.ua.

Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт Товариства, обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшла всі етапи підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.

21.07.2021 між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №7/21/2020 (далі-Договір факторингу), відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до Реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстава заборгованості до позивача перейшло право вимоги за зобов`язаннями Відповідача за кредитним договором в сумі 8770,20 грн, з яких 5700,00 грн - сума заборгованості на дату відступлення права вимоги, 1488,00 грн. сума нарахованих відсотків станом на 08.01.2025, 1256,08 грн - збитки завдані інфляцією за період з 7/21/2020 по 24.02.2022, та 326,12 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 7/21/2020 по 24.02.2022).

Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом.

Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за Кредитним договором не погашена, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у повному обсязі, а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 15.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак звертаючись з позовом до суду, в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позов визнає, буде сплачувати борг по мірі можливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 19.03.2020 між ТОВ «ФК «АРАГОН» та ОСОБА_1 укладено договір №5070859 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (договір позики) за допомогою його підписання електронним одноразовим персональним паролем-ідентифікатором , який був введений позичальником 05.09.2020 об 00:34 год (а.с.7-9). В цей же день ОСОБА_1 підписав Анкету, яка містить персональні дані про особу та подана 19.03.2020 об 10.26 год, що підтверджується довідкою щодо ідентифікації Позичальника в системі ТОВ «ФК «АРАГОН» (а.с.15).

Згідно з п. 1.7. договору електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (в якості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до особистого Кабінета користувача), що додаються до інших електронних даних Заявником, та надсилаються Заявником Кредитодавцю для ідентифікації підпису на цих даних. Одноразовий ідентифікатор доступний тільки Заявнику/Позичальнику та за домовленістю Сторін Договору позики та правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису.

Відповідно до умов договору позики Первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 3000,00 грн строком на 25 днів на засадах строковості, зворотності, платності, тобто зі сплатою відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня зарахування суми кредиту на рахунок Позичальника та до закінчення строку на який видавався кредит.

Первісний кредитор свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі 3000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 185/07 від 22.07.2025 як технологічного оператора платіжного сервісу «Platon» (а.с.40).

Відповідно до п. 3.1, 3.2 договору позики № 5070859 від 19.03.2020 кредит надається строком на 25 днів до 12.04.2020 від дати отримання позичальником кредиту, але не більше 30 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строк визначений п.3.1 цього договору.

Пунктом 4.1 договору позики погоджена щодення плата за користування кредитом в розмірі 1,6%, яка є фіксованою і становить 584,0% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення, крім випадку передбаченого п. 4.6. цього Договору. У випадку дострокового погашення кредиту, нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, враховуючи день погашення.

Відповідно до абзацу 2 п. 4.6 договору позики в будь-якому випадку проценти нараховуються до повного виконання позичальником своїх зобов`язань по сплаті заборгованості за цим договором, проте не більше ніж 100 календарних днів з першого дня прострочення.

Графіком платежів Додаток № 1 до договору позики № 5070859 від 19.03.2020 періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом та в якому міститься процентна ставка 1,6%, сума нарахованих процентів 1488,00 грн.

Графік платежів підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

21.07.2020 між Первісним кредитором (ТОВ «ФК «АРАГОН») та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (Позивачем) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 7/21.2020 (надалі- Договір факторингу), відповідно до умов якого до позивача перейшло

право грошової вимоги до відповідача за договором № 5070859 від 19.03.2020 (а.с.40-41).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, які виникли та існують на дату укладення цього договору та визначені в додатку №1 до даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із договорів визначених в Додатку №1 до договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

21.07.2020 акт прийому - передачі до договору про надання фінансових послуг факторингу №21/07.2020 від 21.07.2020 був підписаний ТОВ «АРАГОН» та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (а.с. 7).

Відповідно до реєстру боржників права вимоги до яких відступаються, сума та підстави заборгованості (Додаток №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №21/07.2020 від 21.07.2020) до ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» перейшло право грошової вимоги зокрема до відповідача за кредитним договором № 5070859 від 19.03.2020 в сумі 7188,00 грн, з яких 5700,00 грн - сума заборгованості на дату відступлення права вимоги,1488,00 грн.- сума нарахованих відсотків на 8/1/2025.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 5070859 від 19.03.2020 ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» станом на 08.01.2025 нараховано 1256,08 грн - збитки завдані інфляцією за період з 7/21/2020 по 24.02.2022, та 326,12 грн - 3% річних від простроченої суми .

Загальна сума заборгованості станом на 8/1/2025 за кредитним договором № 5070859 від 19.03.2020 становить 8770,20 грн.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України.

Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства.

Відповідно статті 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних праві та обов`язків.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Це кореспондується зі змістом ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений

у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами та моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 цього закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 зазначеного закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 зазначеного вище закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом,

не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 512 ЦК України передбачено , що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги (ст. 1084 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».

Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд у п. 35 вищезазначеної Постанови зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк

(термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору в сукупності та взаємозв`язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд констатує факт порушення прав позивача щодо повернення кредитних коштів з огляду на нижчевикладене.

Судом встановлено, що 19.03.2020 між ТОВ ФК «АРАГОН» та відповідачем було укладено Договір № 5070859 від 19.03.2020 дистанційно, в електронній формі, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язаний повернути та сплатити проценти за користування ними.

Враховуючи відступлення кредитодавцем за договором факторингу № 7/21/2020 від 21.07.2020 ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» права вимоги до позичальника, суд вважає, що не повернувши до цього часу отримані в кредит кошти, відповідачем було порушено право позивача.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи розрахунку заборгованості на суму 7188,00 грн, суд враховує відомості, викладені в Реєстрі Боржників права вимоги до яких відступаються до ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором № 5070859 від 19.03.2020 в сумі 5700,00 грн - сума заборгованості на дату відступлення права вимоги, 1488,00 грн. сума простроченої заборгованості по відсоткам, тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19 зазначено, що суд

має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Відповідно до матеріалів справи, позивач нараховував у зв`язку із простроченням боржником виконання зобов`язання за договором позики за період з 7/212020 по 24.02.2022 -3 % річних в сумі 326,12 грн. та інфляційні збитки в сумі 1256,08 грн.

Оскільки вказані інфляційні збитки та 3% річних нараховані до початку періоду дії в Україні воєнного стану, тобто до 24.02.2022, то така вимога відповідає положенням ст. 625, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що даний позов слід задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Статтею 265 ЦПК України передбачено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу в сумі 5 000,00 грн., які є видом судових витрат.

Вирішуючи дану вимогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

В даному випадку позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн надано Договір про надання правничої допомоги № 28/05/25 від 28.05.2025, Додаткову угоду № 2 від 21.08.2025 та Акт прийому - передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною до цього Договору від 28.05.2025, платіжну

інструкцію в національній валюті від 26.08.2025 №3188 на суму 5 000,00 грн та інші документи.

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.03.2025 у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказував на обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б до задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу.

Зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України

у х в а л и в:

Позовні вимоги ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» заборгованість за договором позики № 5070859 від 19.03.2020 в розмірі 8770,20 грн. , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., а всього 16 192 (шістнадцять тисяч сто дев`яносто дві) грн. 60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВВС-ФАКТОРИНГ», , місцезнаходження: провулок Бутишів, буд. 12, м. Київ, 01010.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення виготовлено 10 листопада 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко