КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1429/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Болотова Є.В., Музичко С.Г., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за заявами адвоката Перести Наталії Леонідівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Металекс» та Товариства з обмеженою відповідальністю « ТВК Метиз» про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Металекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Метиз» про стягнення середньої заробітної плати та компенсації за використання, продаж службових винаходів,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 18 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 серпня 2025 року залишено без змін.

26 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Переста Н.Л., в інтересах ТОВ «ТВК Металекс» подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована в Київському апеляційному суді 27 жовтня 2025 року за вх. № 136339.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТВК Металекс» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Також 26 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Переста Н.Л., в інтересах ТОВ «ТВК Метиз» подала заяву про ухвалення додаткового рішення, яка була зареєстрована в Київському апеляційному суді 27 жовтня 2025 року за вх. № 136401.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТВК Метиз» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Подані адвокатом заяви містять в свої фактично ідентичні обгрунтування стосовно стягнення витрат на правову допомогу.

Так, заяви про ухвалення додаткового обгрунтовані тим, що постановою Київського апеляційного суду від 22.10.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2025 року про залишення позову без розгляду - без змін.

Таким чином, представник заявників вважав, що оскільки позовна заява була залишена судом без розгляду безпосередньо через неявку позивача та його представника до суду, тобто неналежне виконання процесуальних обов`язків, то на підставі вимог частини третьої статті 142 ЦПК України відповідачі мають право стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, в тому числі і в суді апеляційної інстанції, що є підставою для подання даної заяви про ухвалення додаткового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник відповідачів на сторінці 17 відзиву зазначала, що внаслідок розгляду справи понесені відповідачами витрати на професійну правничу допомогу, за попереднім розрахунком складають 14 000 грн.

Зазначала, що згідно акту приймання-передачі наданих відповідачеві послуг від 23.10.2025 року вартість останніх складає 7000 грн, зокрема за підготовку відзиву на апеляційну скаргу 4000 грн та за участь у судовому засіданні 22.10.2025 року, яке відбулося в Київському апеляційному суді о 09 год. 45 хв. - 3000 грн.

Вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерія обгрунтованості та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, є співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг.

Заперечень на заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Як вбачається із змісту поданих заяв, у них ставиться питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому, зазначене питання має вирішуватись без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема заяви представника відповідачів про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Встановлено, що звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу адвокат Волошина Н.Л., діючи в інтересах ТОВ «ТВК Металекс» та ТОВ «ТВК Метиз», повідомила суд апеляційної інстанції про орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 14 000 грн, які відповідачі змушені будуть понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції (а.с. 69-81 том 2).

В подальшому, після ухвалення постанови апеляційного суду, 27 жовтня 2025 року до апеляційного суду від представника відповідачів - адвоката Полєтаєва А.А. надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТВК Металекс», ТОВ «ТВК Метиз» витрати на правничу допомогу у розмірі по 7000 грн.

На підтвердження понесених ТОВ «ТВК Металекс» витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування до заяви було надано: акт приймання-передачі наданих послуг згідно з Договором № б/н від 22.08.2025 року про надання юридичних послуг від 23.10.2025 року (а.с. 134 том 2), договір № б/н про надання юридичних послуг від 22.08.2025 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Вернидубов та партнери» та ТОВ «ТВК «Металекс» (а.с. 135-138 том 2).

На підтвердження понесених ТОВ «ТВК Метиз» витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування до заяви було надано: акт приймання-передачі наданих послуг згідно з Договором № б/н від 22.08.2025 року про надання юридичних послуг від 23.10.2025 року (а.с. 146 том 2), договір № б/н про надання юридичних послуг від 22.08.2025 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Вернидубов та партнери» та ТОВ «ТВК «Метиз» (а.с. 147-154 том 2).

Під час розгляду заяв суд апеляційної інстанції враховує правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Таким чином, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У вищевказаній справі Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

З аналізу положень норм процесуального законодавства вбачається, що норма ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює загальне правило можливості подання доказів з приводу судових витрат або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Натомість положення ч. 1 ст. 246 ЦПК України є спеціальною нормою по відношенню до вищевказаною, та встановлюють не тільки можливість подання таких доказів, але й процедуру та вимоги до такої процесуальної дії, зокрема обов`язок доведення наявності поважних причин, які унеможливили стороні подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи, чого в даному випадку зроблено не було.

У поданих заявах представник відповідачів не навів обґрунтування неможливості подання ним доказів у підтвердження витрат відповідачів на правничу допомогу під час апеляційного розгляду до відзиву на апеляційну скаргу або до ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі.

При цьому, не вбачає таких поважних причин і суд, оскільки жодних обставин, які б завадили стороні вчасно подати докази понесення судових витрат матеріали справи не містять.

В свою чергу вищевказане надає підстави апеляційному суду для відмови в задоволені заяв відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Перести Наталії Леонідівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВК Металекс» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

У задоволенні заяви адвоката Перести Наталії Леонідівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « ТВК Метиз» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено «06» листопада 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко