ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 953/1787/25

Головуючий у першій інстанції Данько О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1582/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя Данько О.В.), ухвалене у м.Борзна,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20 жовтня 2016 року в розмірі 209568,76 грн, з яких: 205286,45 грн заборгованість за тілом кредита, 4282,31 грн заборгованість за простроченими відсотками. Свої вимоги мотивувало тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 26.10.2016 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого за зверненнями відповідача відкрито рахунок та надано кредитні картки до нього. Відповідач зобов`язання належним чином не виконав, а лише частково сплачував кошти. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 27 травня 2025 року у розмірі 144081,26 грн, а також 1735,23 грн у відшкодування судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що після звернення позивача до суду, ОСОБА_1 здійснив часткове погашення заборгованості і станом на 27 травня 2025 року сума заборгованості становила 144081,26 грн, суд прийшов до висновку про стягнення заборгованості з відповідача, визначивши її розмір у сумі 144081,26 грн. Врахувавши положення ст. 141 ЦПК України суд провів розподіл судових витрат та стягнув з позивача на користь відповідача 1735,23 грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача судового збору у розмірі 1735,23 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 з 07 лютого 2017 року є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням довічно і в силу приписів п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є таким що звільнений від сплати судового збору. АТ КБ «ПриватБанк» про цю обставину було відомо, оскільки ОСОБА_1 , як клієнт банку, неодноразово і періодично проходив анкетування і зазначав про наявність у нього статусу особи з інвалідністю ІІ групи, але у позовній заяві просив стягнути судовий збір саме із відповідача на свою користь.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення без змін. Позивач вказує, що представник відповідача фактично визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості з урахуванням здійснених погашень, не вказав будь яких заперечень щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення саме з відповідача судового збору, суду не надав доказів на підтвердження звільнення його від його сплати. Також позивач звертає увагу на те, що ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги не подано заяву про поновлення пропущеного строку встановленого законом для подання доказів, не вказує на поважність причин неподання доказів на підтвердження звільнення його від сплати судового збору до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону в оскаржуваній частині не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 20.10.2016 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, Правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг а також регулярно самостійно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. ( а.с. 11).

Також 13 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. В Заяві сторони погодили: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, встановлено кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.9 заяви встановлено, що договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє протягом 12 місяців, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (а.с.16-38).

ОСОБА_1 надавались у користування кредитні картки World Black Edition та BAD CARD (а.с. 177).

З виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімав з карток кошти та поповнював картки в період з 23.01.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 107-140).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 20 жовтня 2016 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 29 січня 2025 року останній має заборгованість перед банком в сумі 209568 грн 76 коп., з яких за тілом кредиту 205286,45 грн, за простроченими відсотками 4282,31 грн (а.с.141-152).

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за за кредитним договором задоволено частково. Зазначене рішення в цій частині не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідідністю.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 07 лютого 2017 Пенсійним фондом України (а.с.190).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.141 ЦПК України у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідачем оскаржено лише в частині стягнення судового збору, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково стягнув судовий збір з відповідача оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи і відповідно він звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачу належить компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1735,23 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 21 липня 2025 року в частині розподілу судових витрат - скасувати.

Компенсувати Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 Д, ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 1735,23 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: