Справа № 368/281/17
"14" жовтня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі
головуючого судді Іванюти Т.Є
при секретарі Вареник О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення в справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські кручі плюс» про визнання недійсним розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування на користь держави земель водного фонду,
встановив :
На розгляді Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться заява представника ОСОБА_1 по справі №368/281/17 відповідно до якої, останній просить винести додаткове рішення, щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 180000 грн., а саме вартість проведеної під час розгляду справи земельно- технічної експертизи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_18 заяву підтримав і просить стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 180000 грн., а саме вартість проведеної під час розгляду справи земельно-технічної експертизи.
Прокурор проти заяви заперечив і просив стягнути судові витрати з Київської ОДА, в інтересах якої був заявлений позов.
Інші сторони в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Кагарлицького районного суду від 30 липня 2020 року в справі №368/281/17 за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські кручі плюс» про визнання недійсним розпорядження, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування на користь держави земель водного фонду відмовлено в задоволенні позову.
Постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2024 року рішення Кагарлицького районного суду від 30 липня 2020 року залишено без змін.
Під час розгляду даної справи Кагарлицьким районним судом було призначено земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землестрою, яка була проведена Українським незалежним інститутом судових експертиз. Вартість проведеної експертизи становить 180000 грн., які були сплачені відповідачем ОСОБА_1 , що стверджується рахунком №28 від 08 серпня 2019 року та квитанцією Приватбанку від 23.08.2019 року.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад цивільного судочинства.
Отже, додаткове рішення ухвалюється виключно, якщо було ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що відзначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови у позові на позивача.
Велика Палата Верховного Суду розглядаючи справу № 923/199/21 в постанові від 5 жовтня 2022 року виклала наступний висновок щодо застосування норми права: «9.3. Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов язки. пов 'язані з розподілом судових витрат».
01 травня 2017 року Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської ОДА звернувся з позовною заявою до Кагарлицької РДА, ОСОБА_1 , третіх осіб про визнання недійсним розпорядження голови Кагарлицької РДА від 27.07.2007 р. за №472 в частині передачі громадянам у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, скасування рішення про державну реєстрацію прав на вказані земельні ділянки на ім`я ОСОБА_1 , прийняті 28.10.13, 01.11.13, 07.11.13, 21.09.14, 28.09.14, 30.09.14 за №№ 7681812, 15941172, 16102138, 7526890, 7524252, 7686513, 7690896, 7291534, 7516837, 16102154, 16102171, 16102317,16102185, 16162264, 15941382, 15941421, витребування у ОСОБА_1 на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації землі водного фонду загальною площею 1,4679 га на території Гребенівської сільської ради за межами населеного пункту.
30 липня 2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено рішення яким відмовлено в задоволенні позову по справі №368/281/17.
Так, було сформовано Обухівську окружну прокуратуру Київської області, яка не є юридичною особою, а є підрозділом Київської обласної прокуратури та виконує функції, передбачені ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на території Обухівського району Київської області.
Саме прокурори Київської обласної прокуратури здійснювали представництво по справі №368/281/17 в Київському апеляційному суді.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 30.07.2020 року без змін. У системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про прокуратуру").
Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури, керівник прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, керівник Київської міської прокуратури, який має першого заступника та не більше трьох заступників (ч. 2 ст.10 Закону України "Про прокуратуру").
Керівник обласної прокуратури представляє обласну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями (п. 1 ч. 1 ст.11 Закону України "Про прокуратуру").
У разі відсутності керівника обласної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника обласної прокуратури, а в разі його відсутності один із заступників керівника обласної прокуратури (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про прокуратуру").
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про прокуратуру" у системі прокуратури України на даний час діють окружні прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що керівник окружної прокуратури представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.
Керівники окружних прокуратур, їх перші заступники та заступники, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про прокуратуру", наділені правом подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства.
Отже подаючи позов в інтересах держави керівник (його заступник) представляє відповідну прокуратуру, яка є юридичною особою у відносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціям.
Отже, враховуючи, що стосовно вимог щодо стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 судових витрат за проведення експертизи не ухвалено рішення, суд вважає за необхідне ухвалите додаткове рішення у справі, задоволивши заяву Жили АМ.
Керуючись ст.270 ЦПК України, суд
Вирішив :
Заяву задоволити.
Стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 180000 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом 30 днів.
Суддя : Т.Є.Іванюта