Справа №: 272/700/25
Провадження № 2/272/597/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої- судді - Чуб І.А.

секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200525970 від 11.05.2026 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 200525970 від 11.05.2026 року у загальному розмірі 47834,11 грн., яка складається : сума заборгованості - 30532,31 грн., сума інфляційних втрат - 14551,38 грн., сума 3% річних - 2750,42 грн. та стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу. В обгрунтування вимог зазначає, що 11.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено угоду № 200525970 щодо кредитування (кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12450,00 грн., з встановленим строком користування з 11.05.2016 року по 11.05.2021 рік, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 21.03.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 30532,31 грн., з яких: 10097,17 грн. заборгованість за кредитом; 20435,14 грн. заборгованість за відсотками. Крім того позивач просять стягнути суму збитків з урахуванням 3% річниих - 2750,42 грн., суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов"язань - 14551,38 грн., а всього: 47834,11 грн..

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника, зазначила, що позов не визнає.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись із позовною заявою, вважають її безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. Так, відповідач в дійсності отримала кредит в 2016 році в ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору №200525970 від 11.05.2016 року. Однак, виконуючи свої зобов`язання перед кредитором відповідач погасила такий кредит, і в доказ цього є відповідна довідка від 06.08.2019 року видана ТОВ "ФК "Фагор", яке було на момент погашення кредиту законним кредитором за кредитним договором №200525970 від 11.05.2016 року. Отже, з урахуванням викладеного у позивача відсутні будь-які законні підстави для вимог щодо даного кредитного зобов`язання перед відповідачем. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позові, а саме погашення заборгованості по кредитному договору №200525970 від 11.05.2016 року на момент подання позову. В подальшому подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність та у відсутність відповідача. Проти задоволення позовних вимог заперечують з підстав викладених у відзиві на позов. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200525970 (кредитний договір) (а.с.9 зворот- 14).

Відповідно до умов кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 12450,00 грн., з встановленим строком користування з 11.05.2016 року по 11.05.2021 рік, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року (а.с.34-35).

Згідно з копією реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (додаток №1 до договору №7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року) до нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №200525970 укладеним 11.05.2016 року з ОСОБА_1 на суму 30532,31 грн., у тому числі: 10097,17 грн. розмір заборгованості за основним зобов"язанням, 20435,14 грн. розмір заборгованості по нарахованих доходах (а.с.37-38).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за договором №200491601 укладеним 30.03.2016 з ОСОБА_1 становить 80458,12 грн, з яких: 51356,08 грн сума богу; 24475,77 грн інфляційне збільшення, 4626,27 грн штрафні санкції.

З постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року вбачається, що 19 травня 2016 року між ПАТ "Банк Михайлівський" (клієнт) і ТОВ "ФК "Плеяда" (фактор) укладено договір факторингу №1905, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження клієнта, а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ "ФК "Плеяда" право вимоги до третіх осіб (боржників). Крім того, 20 травня 2016 року між ТОВ "ФК "Плеяда" і ТОВ "ФК "Фагор" укладено договір факторингу №1, за умовами якого ТОВ "ФК "Плеяда" за плату відступило на користь ТОВ "ФК "Фагор" права вимоги, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі договору факторингу № 1905.

Також зазначеною постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 року №1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 року №1 та від 20.05.2016 року №2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 року №1 і №2 до зазначеного договору факторингу.

Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 року №1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».

Зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №1 і №2.

Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 року №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 року №1 та від 20.05.2016 року № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 року до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 року № 1 та додатках до нього (а.с.16-31).

29.12.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. закінчено примусове виконання наказу №910/11298/16, виданого Господарським судом м.Києва 12.07.2021 року, про зобов`язання ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №1 і №2 (а.с.32).

17.01.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Телявським А.М. закінчено примусове виконання наказу №910/11298/16, виданого Господарським судом м.Києва 12.07.2021 року, про зобов`язання ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 року №1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 року №1 і №2 (а.с.33).

Згідно ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦКУ встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст.ст. 1080,1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування своїх заперечень, представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача визнав факт укладення кредитного договору №200525970 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , та надання кредитних коштів, не спростувавши обставини їх отримання від первинного кредитора, а також їх розміру.

20.05.2016 року ПАТ"БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" повідомило ОСОБА_1 , що між ними, ПАТ«БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ФК«Плеяда», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу №1905 від 19.05.2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №200525970 від 11.05.2016, шо укладений між ПАТ«БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» і позичальником - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), разом усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. На виконання умов кредитного договору просили з моменту отримання цього повідомлення перераховувати кошти в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором в розмірі, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором станом на 19.05.2016 року зі сплати основної суми заборгованості (суми кредиту), процентів та штрафів (нені) та інших платежів за реквізитами наданими фактором (а.с.71).

20.05.2016 року ТОВ"ФК"Плеяда" повідомило ОСОБА_1 , що між ними ТОВ «ФК «Плеяда» та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» було укладено Договір факторингу №1905 від 19.05.2016 року, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги та кредитним договором № 200525970 від 11.05.2016, що укладений між ПАТ«БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» і позичальником - ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), разом з усіма додатками та додатковими угодами/договорами про внесення змін. В подальшому ними ТОВ"ФК"«Плеяда» отримані від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ«ФК«Фагор», відповідно до Договору факторингу №1 від 20.05.2016 року. Враховуючи вище викладене, для виконання зобов`язань за кредитним договором, просили здійснювати погашення поточної заборгованості в сумі, що сформувалась станом на 20.05.2016 року та складає 10106,62 грн. рівними частинами кожною 10 числа протягом 12 місяців з дати складання цього листа за нижче вказаними реквізитами (а.с.71 зворот).

Як вбачається з довідки наданої суду від 20.08.2019 року виданої ТОВ"ФК"ФАГОР" Веровчук М.Ю. TOB «ФК «ФАГОР», станом на 06.08.2019 є єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» клієнту ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за договором № 200525970 від 11.05.2016, повідомляє клієнта, що станом на 06.08.2019 заборгованість за договором погашена в повному обсязі та договір закритий. Додатково повідомляють, що відповідно до діючого законодавства України (зокрема ст.ст. 204, 1082 ЦК України), дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «ФАГОР» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за договором. Зазначений факт має місце, оскільки, відповідно до чинного законодавства України, вирішення судом спору, який існує між кредиторами буде мати негативні наслідки не для боржника (клієнта), який повністю виконав свої обов`язки перед ТОВ «ФК «ФАГОР», а для сторони спору, не на користь якої прийняте судове рішення. Звертають увагу, що виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника (клієнта) за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно. Отже, в даному випадку інтереси клієнта, що повернув у повному обсязі заборгованість на користь ТОВ «ФК «ФАГОР», повністю захищені законодавством України (а.с.72).

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 знаючи про те, що первинний кредитор ПАТ «Банк Михайлівський» відступив право вимоги по укладеному нею із банком кредитному договору від ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «Плеяда», а від ТОВ «Плеяда» до нового кредитора ТзОВ «Фагор» перейшло право вимоги, здійснила сплату по зобов`язаннях, які виникли за кредитним договором № 200525970 від 11.05.2016 року на рахунок ТзОВ «ФК «Фагор», що також підтверджено наданими представником відповідача копіями квитанцій (а.с.72 зворот-74 зворот).

Відтак, суд вважає, що відповідачка, діючи в добросовісний спосіб, як боржник за кредитним договором, сплатила наявну заборгованість, що стало підставою для закриття кредитного договору як виконаного.

Крім того, слід зазначити, що станом на дату здійснення погашення боржником кредитної заборгованості, діяв укладений договір факторингу №1905 від 19.05.2016, за яким відповідно до ст.512 ЦК України до ТзОВ «ФК «Фагор» перейшло право вимоги, про що боржник був належним чином повідомлений і на виконання своїх зобов`язань, остання сплатила зазначеному товариству, як новому кредитору заборгованість по вказаному кредитному договору.

Суд вважає, що всі подальші обставини, в тому числі і судові справи, пов`язані з розглядом позову ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та ТзОВ «ФК «Фагор» про застосування наслідків нікчемності договорів факторингу, результатом яких стало рішення про зобов`язання ТОВ «ФК» Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договорів факторингу, не може вважатись правовою підставою для повторного покладення на відповідачку обов`язку по сплаті кредитної заборгованості.

Оскільки договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» визнано недійсним рішенням суду від 01.07.2021 року, то на час виконання зобов`язань станом на 06.08.2029 року відповідачка ОСОБА_1 не знала та не могла знати про його недійсність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №200525970 від 11.05.2016 року є безпідставними та не підлягає задоволенню, оскільки відповідачкою зобов`язання виконано.

Посилання представника позивача на пропуск строку позовної давності та необхідність його поновлення суд не бере до уваги, оскільки наслідки спливу строку позовної давності застосовуються лише до обґрунтованих позовних вимог, тому у даному разі вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю позовних вимог.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Оскільки позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", місце знаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:І. А. Чуб