Номер провадження 2-з/404/78/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в скла ді: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання технічними засобами, в місті Кропивницькому заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Петренко К.О., про забезпечення позову № 404/11122/25, номер провадження 2-з/404/78/25 у цивільній справі № 404/11122/25, номер провадження 2/404/4172/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні майном.

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 05 листопада 20025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Через канцелярію суду, від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Петренко К.С., надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 43883 від 30.10.2025 року) шляхом накладення арешту та заборони користування ОСОБА_2 та будь-якими іншими особами наступним майном: 21/100 спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельною ділянкою площею 0,15 га, з кадастровим номером :09:070:0130, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), дата державної реєстрації земельної ділянки: 16.09.2014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; житловим будинком загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 26,7 кв.м, розташований на земельній ділянці, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; земельною ділянкою площею (га): 0,0379, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, кадастровий номер :11:111:0052, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_3 ; житловим будинком загальною площею 61,9 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, площа земельної ділянки 319,87 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5107761, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; автомобілем КІА NIRO, 2021 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобілем HYUNDAI ELANTRA, 2019 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ; автомобілем LEXUS LX 470, 2005 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ; автомобілем HYUNDAI IONIQ5, 2023 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 .

Заява мотивована тим, що предметом розгляду даної справи є вищевказане спірне майно, яке належить ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя померлий заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина в порядку спадкування за законом на належне йому нерухоме та рухоме майно, який інших дітей, крім ОСОБА_1 не мав. На день смерті у шлюбі не перебував. Позивач є єдиним спадкоємцем усього майна. 15.08.2025 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Письменною Л.І. за заявою ОСОБА_1 відкрито спадкову справу, яку зареєстровано в спадковому реєстрі за № 74473879. Також, цього ж дня, ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини. Проте, усе нерухоме та рухоме майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на даний час перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_2 . Відповідач не є спадкоємцем померлого та відповідно, не має будь-яких прав на спадкове майно. Весь час після смерті ОСОБА_3 , відповідач безпідставно користується належним померлому рухомим та нерухомим майном, незважаючи на висунуту позивачем вимогу щодо повернення майна. В зв`язку з неправомірним використанням майна відповідачем, відбувається його знос та погіршується технічний стан, вартість майна знижується. Отже, з часу відкриття спадщини усе належне на день смерті спадкодавця майно належить його єдиному спадкоємцеві ОСОБА_5 . Проте, майно належне позивачу, на даний час перебуває у користуванні відповідача, яка не має будь-яких законних підстав для цього. Відповідач користується, як рухомим так і нерухомим майном, що призводить до його зносу та відповідно зниження ринкової вартості. Позивач наполягає, що з метою не лише збереження спадкового майна, а і збереження його ринкової вартості, існує необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову. Незастосування заходів забезпечення позову, може привести як до втрати вартості майна так і до його знищення, пошкодження чи суттєвого зменшення ринкової вартості. Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами ОСОБА_1 , необхідними та достатніми у даному випадку, для відновлення порушених прав та інтересів позивача у майбутньому.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд встановив таке.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з частинами першої-другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому частиною третьою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з`ясувати наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник має довести, що в разі невжиття заходів забезпечення існує загроза невиконання рішення суду чи ускладнення його виконання або ефективного захисту чи поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

У відповдіності до частини десятої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про які йдеться в заяв, за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Петренко К.О. про забезпечення позову № 404/11122/25, номер провадження 2-з/404/78/25 у цивільній справі № 404/11122/25, номер провадження 2/404/4172/25, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у володінні та користуванні майном, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка