Провадження № 2/643/5414/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м.Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Афанасьєва В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 16.03.2018 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у сумі 200 000 грн. Процентна ставка 26 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості становив 31564,31 грн.

22.02.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача.

23.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 16.03.2018.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 16.03.2018 у розмірі 31564,31 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 04.08.2025, прийнято вищевказану позовну заяву та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

18.08.2025 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Голубова С.Г. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він прохав відмовити у задоволенні позовних вимог ФК «Еліт Фінанс» про стягнення заборгованості в повному обсязі та стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

В обґрунтування заперечень зазначив, що в наданій позивачем Оферті на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 16 березня 2018 не зазначений жодний номер кредитного договору. В п. 6 Оферти зазначено, що «строк відповіді на цю пропозицію складає 30 робочих дня з моменту подання Банку. Угода вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту». Разом з тим, в матеріалах справи відсутня копія Акцепту відповіді банку на Оферту. Отже, не підтверджено факт укладення угоди, оферту щодо якої долучено позивачем на підтвердження позовних вимог.

У наданому позивачем Розрахунку заборгованості зазначено, що це Розрахунок за кредитним договором №630878621 надання кредиту 16 березня 2018. В наданих банківських виписках зазначено №630878621, вказано, що це «виписка по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard» і обраховується з 16 березня 2018. У документі з назвою «Виписки з додатку до Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021. «реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами»» зазначено також номер договору МТС-630878621. Тобто, ні Розрахунок, ні Банківські виписки, ні документ «Виписки з додатку до Договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 р. «реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами»» не стосуються Оферти, наданої позивачем. Позивачем не надано Акцепту Оферти, яка міститься в матеріалах справи; не надано виписок, що стосуються Оферти; не надано кредитного договору МТС-630878621, який зазначено у витягу з Реєстру боржників та право вимоги по якому нібито набув позивач; не надано кредитного договору №630878621, на основі якого здійснено Розрахунок заборгованості. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази відкриття поточного рахунку згідно Оферти та докази видачі електронного платіжного засобу. Позивач не надав суду, ні графік погашення заборгованості, ні тарифи, де були б встановлені та визначені дати платіжних та розрахункових періодів. Надана позивачем Виписка взагалі не стосується ні Оферти, ні рахунку, що зазначений в оферті. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»

Проте у матеріалах даної справи виписки з карткових рахунків відсутні, як і відсутні будь-які інші первинні документи, які б підтверджували заборгованість відповідача за Кредитним договором від 16.03.2018

З наданих додатків до договорів факторингу неможливо встановити чи перейшло до позивача право вимоги стосовно кредитного зобов`язання Відповідача , адже в порушення умов вищевказаних договорів факторингу в додатках відсутні реєстри боржників на підставі, яких складені акти прийому-передачі таких реєстрів.

Також просив відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначив, що позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 9 200 грн. суду надано копії: договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 р. № 03-07/24, який було укладено між адвокатом Литвиненко О.І. та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», Акт приймання-передачі послуг, платіжну інструкцію про сплату гонорару у розмірі 9200 грн. При цьому, надані представником позивача Договір та платіжна інструкція не містять посилань, що послуги були надані адвокатом клієнту саме в межах представництва інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 за договором 16 березня 2018 року. Також, позивач звертає увагу суду, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень позивачем вищевказані докази, зокрема Договір від 01.07.2024 р. № 03-07/24 на підтвердження витрат на правничу допомогу надавались до інших справ, зокрема у справах №№ 498/374/25, 642/7866/24, 643/7177/24, 243/10064/24, 173/3316/24, 688/5615/24, 335/29/25, 524/13993/24. Таким чином, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в рамках цієї цивільної справи вважає не доведеним, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн

25.08.2025 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначається, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» прохав задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2018 ОСОБА_1 звернувся з офертою на надання кредиту обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії до АТ "Альфа-Банк", яка підписана ОСОБА_1 , відповідно до якої запропонував укласти Угоду про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб .

В оферті на укладення угоди про надання кредиту передбачені істотні умови, а саме: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; ліміт кредитної лінії -200000 грн; процентна ставка 26,00 % річних, тип процентної ставки фіксована, обов`язковий мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Таким чином, підписана відповідачем оферта містить конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а тому може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Підписуючи Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії сторони чітко узгодили розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

Крім того, відповідачем підтверджено, що на його оферту позивачем «АТ Альфа Банк» надано акцепт. Таким чином, посилання представника відповідача про відсутність акцепту є безпідставним.

Відповідно до виписки по рахунку з 16.03.2018 по 22.02.2021 вбачається, що банк надав відповідачу кредитні кошти.

22.02.2021 АТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» уклали договір факторингу № 1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження АТ "Альфа-Банк" за плату, а АТ "Альфа-Банк" відступає ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ», а ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» набуває належне АТ "Альфа-Банк" право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору.

Згідно з витягу з додатку до договору факторингу №1 від 22.02.2021 р. реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами АТ "Альфа-Банк" передало ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» право грошової вимоги за кредитним договором №МТС-630878621, за яким боржником є ОСОБА_1 (загальна сума заборгованості 31564,31 грн).

23.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" уклали договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» відступає ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", а ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуває належне ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору.

Згідно з випискою з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» передало ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" право грошової вимоги за кредитним договором №МТС-630878621, за яким боржником є ОСОБА_1 (загальна сума заборгованості 31564,31 грн).

Відповідно до наданого ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" розрахунку за договором заборгованість ОСОБА_1 станом на 22.02.2021 становить 31564,31 грн.

Наданий до суду позивачем розрахунок заборгованості відповідачкою не спростовано, тому він приймається судом та покладається в основу рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 запропонував (шляхом звернення з офертою, яка містить усі істотні умови договору) ПАТ «Альфа Банк» укласти договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної лінії, Товариство в свою чергу надало кредит відповідачу. Вказані дії підтверджують факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.

Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 1050 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Суд встановив, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором відповідно до договору факторингу, а тому з дати відступлення прав вимоги Товариство стало кредитором за вказаним кредитним договором.

З розрахунку, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість: за кредитним договором, станом на 23.02.2021 р. у сумі 31564,31 грн.

Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування, однак в порушення умов договору та ст.525, 1048, 1049, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість, що є підставою для її стягнення.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договором.

Доводи представника відповідача про недоведення ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» факту набуття права вимоги до відповідача про стягнення грошових коштів спростовуються виписками з Додатку до договорів факторингу (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами), актами приймання-передачі Реєстру боржників та платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів за право вимоги згідно договорами факторингу.

Рішення суду про визнання договорів факторингу недійсними відповідачем та його представником суду не надано.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 31564,31 грн.

Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

На підтвердження понесення витрат на оплату правничої допомоги представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03.07.2024, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І.; копію акту приймання - передачі виконаних робіт від 02.06.2025 року; копію платіжної інструкції № 2737 від 10.06.2025 на суму 9200 грн.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого представником часу, відсутністю клопотання відповідача або його представника про зменшення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 9200,00 гр. правової допомоги.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31564 (тридцять одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200 (дев`ять тисяч двісті) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривні) 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (, місце знаходження: пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Афанасьєв