Справа № 462/1903/24 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н. М.
Провадження № 22-ц/811/856/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 травня 2024 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 року ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в якому просило стягнути з відповідачів на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» заборгованість за теплопостачання за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року в сумі 2619 грн 39 коп. та понесені судові витрати.

Позов позивач обґрунтовував тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією, яка надає послуги з теплопостачання, у томі числі до квартири за адресою АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі. З 01.07.2014 року вважається укладеним Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення, та споживачем за адресою АДРЕСА_1 , якому для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення ЛКП «Залізничнетеплоенерго» відкрило особовий рахунок № НОМЕР_1 . У зв`язку з відсутністю проплат за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 2 619 грн 39 коп., яка підлягає стягненню на користь надавача послуг.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» заборгованість по оплаті за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2017 року по 30.04.2020 року в сумі 2 619 (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» по 1 009 (одна тисяча дев`ять) грн 33 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_4 .

Вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, копії позовної заяви не отримували, а усі надіслані їм повідомлення поверталися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Не дотримавшись вимог процесуального закону щодо належного повідомлення сторін у справі, суд не мав обгрунтованих підстав для заочного розгляду справи, що є підставою для скасування оскаржуваного заочного рішення. Розглядаючи даний спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що послуги ЛКП «Залізничнетеплоенерго» до квартири АДРЕСА_2 не надаються, оскільки зазначена квартира відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, що підтверджується актом від 11.06.2007 року, затвердженим рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГОП. Крім того, згідно довідки ЛКП «Сріблястий» у першому під`їзді, де знаходиться квартира АДРЕСА_2 , батареї опалення відсутні, під`їзд і сходова клітка не опалюються. Вважає, що зазначені обставини свідчать про відсутність заборгованості відповідачів перед ЛКП «Залізничнетеполоенерго» та наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 364 від 28.02.2024 року.

ЛМКП «Залізничтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії, зокрема за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води від 01.07.2014 року, такий укладено між ЛКП «Залізничнетеполоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг постачання гарячої води у м. Львові для населення та споживачем (власником/співвласником квартири, місць загального користування в житлових будинках, будинків садибного типу, які приєднані до теплових мереж ЛКП «Залізничнетеплоенерго» і в яких послуги з централізованого опалення і послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛКП «Залізничнетеплоенерго», а також користувачі вищевказаних квартир, або особи, зареєстровані (прописані) у таких квартирах).

Згідно відомості про нарахування та оплату послуг (центральне опалення) по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 виникла заборгованість за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року, яка станом на 01.05.2020 року становить 2619 грн 39 коп.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, ЛКП «Залізничтеплоенерго» покликалося на наявністю у відповідачів заборгованості за отримані ними послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року, наявність та розмір якої підтверджується відомістю про нарахування та оплату послуг (центральне опалення) по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Задовольняючи позов ЛКП «Залізничтеплоенерго», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі взяті на себе зобов`язання з оплатипослуг з централізованого опалення не виконали, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року, яка згідно розрахунку становить 2 619 грн 39 коп. При цьому, наданий стороною позивача розрахунок (відомість) заборгованості суд вважав належним доказом на підтвердження надання ЛКП «Залізничтеплоенерго» послуг з центрального опалення та наявності у відповідачів боргу з їх оплати.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки такий спростовується матеріалам справи, зокрема долученим до апеляційної скарги актом від 11.06.2007 року, затвердженим рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГОП, згідно якого квартира за адресою АДРЕСА_1 відключена від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

При цьому, колегія суддів враховує надані в ході апеляційного розгляду справи додаткові пояснення ЛКП «Залізничтеплоенерго», з яких вбачається, що даний позов до відповідачів пред`явлено у зв`язку з наявністю у них заборгованості за послуги з опалення місць загального користування у будинку АДРЕСА_3 , а не за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 , відключення якої від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та гарячого водопостачання позивачем не заперечується.

У додаткових поясненнях позивач покликається на те, що кожен споживач крім оплати за теплову енергію, використану на обігрів належного йому приміщення, також несе обов`язок по оплаті частини обсягу теплової енергії, використаної на задоволення загальнобудинкових потреб, на опалення та функціонування внутрішньобудинкової системи опалення.

Тобто, з загальної кількості теплової енергії, спожитої будинком виділяться частка, яка йде на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення та на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення і розподіляється між усіма власниками приміщень будинку згідно Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359, в якій наведено формулу загальної кількості теплової енергії на опалення місць загального користування: Qмзк = SQмзк + Qвтр, де SQмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого приміщення місць загального користування, Qвтр - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані послуги не містить технічних характеристик будинку (довжина трубопроводів, площа приміщень, планові втрати і т.д.) та інших вихідних даних, врахування яких є необхідним для застосування відповідних формул розрахунку розміру заборгованості за надані послуги співвласникам будинку з опалення місць загального користування, передбачених зазначеною вище Методикою.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено правильність нарахування плати за надані ЛКП «Залізничтеплоенерго» послуги, оскільки у відомості про нарахування та оплату послуг (центральне опалення) по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , якою позивач обгрунтовує позовні вимоги, не зазначено із застосуванням якої формули було здійснено нарахування заборгованості відповідачів за послуги з опалення місць загального користування в будинку АДРЕСА_3 , що унеможливлює перевірку правильності такого нарахування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи наведені вище мотиви, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови про відмову у задоволенні позову ЛКП «Залізничтеплоенерго» з підстав недоведеності позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 27 жовтня 2025 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра