Справа № 729/2125/23 2/729/11/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2025 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Булиги Н.О.

секретаря Романченко С. С.

представника позивача в режимі відеоконференції ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представниці відповідача в режимі відеоконференції Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - Бойко Т.М.

представника третьої особи в режимі відеоконференції ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бобровицького районного суду Чернігівської області з позовом до Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 травня 2007 року він на підставі рішення Бобровицької райдержадміністрації № 28 від 26.01.2007 р. отримав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована в Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843, який було зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 41.

Після створення Державного земельного кадастру та затвердження Порядку щодо його ведення, а також у зв`язку з набуттям відповідних змін в земельному законодавстві України, позивач 05.12.2019 звернувся з заявою до Відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки.

Однак, 12.12.2019 отримав рішення Відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку із розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано провести реєстрацію через поділ.

Під час звернення до Бобровицької міської ради Чернігівської області (надалі - відповідач 1) позивач дізнався, що частину його земельної ділянки у розмірі 91,144% було передано по договору оренди землі від 21.11.2019 року гр. ОСОБА_5 . Так, на більшій частині земельної ділянки (91,144%) позивача було сформовано нову земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0294 з цільовим призначенням 01.07 - для городництва, загальною площею 5,1676 га. Ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, 20.08.2018 р., яку розробляв ФОП ОСОБА_6 , орган який зареєстрував зазначену земельну ділянку - Відділ у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Дата державної реєстрації - 22.08.2018 рік.

У січні 2020 року позивач звернувся з заявою до відповідача 1 щодо розірвання Договору оренди землі та усунення перешкод щодо володіння та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0289, право власності на яку підтверджується наявним Державним актом на землю.

Проте, 21.02.2020 року отримав відповідь в якій зазначено, що розірвання Договору оренди землі неможливе, а Державний акт на право власності на землю не є достатнім підтвердження права власності на вказану земельну ділянку, також відповідач 1 вимагав від позивача додаткових документальних підтверджень щодо права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0289 із додатковими доказами, що дана земельна ділянка є саме тією земельною ділянкою на яку укладено Договір оренди землі.

23 липня 2020 року позивач звернувся з заявою до Відділу у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області шодо надання викопіювання з Проекту організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП «Зоря» на території Гаврилівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. 28 липня 2020 року отримав відповідь в якій було зазначено, що Розпорядженням Бобровицької районної державної адміністрації № 28 від 26.01.2007 року позивачу було надано дозвіл на розроблення землевпорядної документації щодо передачі у власність земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Гаврилівської сільської ради. Також, надано викопіювання з Проекту організації території земельних часток (паїв) КСП «Зоря» з позначенням земельної ділянки, яка передана у власність Позивачу із земель запасу Гаврилівської сільської ради.

У березні 2021 року позивач звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (надалі - відповідач 2) стосовно накладання земельної ділянки та дублювання кадастрового номеру щодо виправлення в Державному земельному кадастрі помилок і 23 березня 2021 року отримав відповідь, в якій відповідач 2 підтвердив накладання земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 на земельну ділянку позивача з кадастровим номером :05:000:0289, також підтвердилося передання земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 в оренду відповідно до укладеного Договору оренди землі між відповідачем 1 та гр. ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 є відповідач 1, то й виправляти помилки щодо розташування в межах земельної ділянки позивача іншої земельної ділянки повинен він.

28 травня 2021 року позивач знову звернувся з письмовою заявою до відповідача 1 щодо розірвання Договору оренди землі. Проте, 25 червня 2021 року відповідач 1 прийняв Рішення № 461-9/VIII про відмову у наданні згоди на дострокове розірвання договору оренди землі, як підставу вказавши, відсутність згоди орендаря на його розірвання (ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»).

На чергове звернення до відповідача 1, останній 13.06.2022 року надав позивачу відповідь щодо неможливості розірвання Договору оренди землі в односторонньому порядку відповідачем 1 та для вирішення питання щодо розірвання вищевказаного договору оренди відповідач письмово звернувся до гр. ОСОБА_5 .

21.07.2023 року позивач отримав відповідь від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо запису з книги реєстрації державних актів на землю. Так, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило, що згідно Книги записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди на ім`я ОСОБА_4 18.05.2007 за № 41 зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843, який виданий на підставі розпорядження Бобровицької районної державної адміністрації від 26.01.2007 р., про що в Книзі реєстрації зроблено запис за № 100.

Позивач зазначає, що питання щодо усунення помилок в Державному земельному кадастрі на даний час не вирішено, що унеможливлює вільне володіння, користування та розпорядження його власністю. Через бездіяльність відповідачів, він з 2019 року не може зареєструвати свою власність у відповідності до норм і вимог діючого законодавства України та не може затвердити технічну документацію на власну земельну ділянку. Своїми неправомірними діями відповідачі фактично позбавили позивача права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Неодноразові звернення до відповідачів щодо вирішення даного питання не дали жодного результату. Тому, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати протиправними дії та бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області через Виконавчий комітет Бобровицької міської ради Чернігівської області і Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, цільове призначенням 01.07 - для городництва, загальною площею 5,1676 га, яка накладається на ділянку ОСОБА_4 на 91,144%, а також зобов`язати Бобровицьку міську раду Чернігівської області через Виконавчий комітет Бобровицької міської ради Чернігівської області затвердити технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована у Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована у Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

У своєму відзиві відповідач Бобровицька міська рада Чернігівської області зазначає, що на виконання Розпорядження КМУ від 30.01.2018 №60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0294 та передано її з державної у комунальну власність Бобровицької міської ради. На час передачі цієї земельної ділянки відомості про обтяження речових прав на таку земельну ділянку були відсутні. У подальшому Бобровицька міська рада передала земельну ділянку площею 5, 1676 га з кадастровим номером :05:000:0294 в оренду ОСОБА_5 . Згідно чинного законодавства договір оренди землі не може бути розірвано в односторонньому порядку. Також відповідач посилається на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289 належна позивачеві, має меншу площу ніж земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 передана в оренду ОСОБА_5 . Разом з тим, під кадастровим номером :05:000:0289 на час розгляду справи зареєстрована інша земельна ділянка. Відповідач просить відмовити у позові з підстав, що рішення Бобровицька міська рада про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 в оренду ОСОБА_5 прийняла з дотриманням вимог законодавства та в межах своїх повноважень, а також вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки про порушення свого права дізнався 12.12.2019.

У своєму відзиві відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області проти задоволення позовних заперечують, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не порушувало прав позивача та його дії відповідали вимогам чинного законодавства України. Підстав для скасування реєстрації земельної ділянки за зверненням позивача не було. Земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294, яка була сформовна на місці земельної ділянки позивача, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЯГ №857843, була передана розпорядником Бобровицькою міською радою в оренду ОСОБА_5 . Зазначають, про відсутність правових підстав для скасування реєстрації земельної ділянки, з посиланням на положення ч. 10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Також, посилаються на те, що згідно наявної інформації, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289 вже зареєстрована.

У відповідях на відзиви на позов представник позивача зазначає, що відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та відзив Бобровицької міської ради Чернігівської області містять лише міркування не підтверджені належними доказами. Так адвокат вважає, що відповідачі не дотрималися вимог законодавства при формуванні та здійсненні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, а також Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області не виправило помилку у присвоєнні кадастрового номера земельної ділянки у встановлений законом строк. Також, у відповіді на відзив на позов адвокат посилається на те, що неоскарження позивачем рішення Бобровицької міської ради Чернігівської області щодо передачі у оренду земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 ОСОБА_5 , не свідчить про згоду з ним. Крім того зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, оскільки згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану строки визначені, зокрема, статтями 257-259 ЦК України продовжуються на строк його дії.

У своєму запереченні на відповідь на відзив Бобровицька міська рада Чернігівської області посилається на те, що відповідь на відзив подано з порушенням строку подачі встановленого ухвалою суду, а тому просить суд не брати до уваги доводи викладені у відповіді. Бобровицька міська рада Чернігівської області зазначає, що при передачі у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 вона не була замовником технічної документації на земельну ділянку. Крім цього, відповідач вказує на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289 не була зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

У своєму поясненні представник третьої особи посилається на те, що ОСОБА_5 добросовісно набув на праві оренди земельну ділянку з комунальної власності Бобровицької міської ради. Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289, яка належна позивачеві частково накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0294, орендовану ОСОБА_5 . Щодо позовної вимоги про зобов`язання Бобровицьку міську раду затвердити технічну документацію, то представник третьої особи вважає, що даний спір повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача Бобровицької міської ради у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судовому засіданні зазначила, що у 2013 році почав працювати Державний земельний кадастр, проте відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0289 належну ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку з технічних причин не перенеслися в Держземкадастр і тому при реєстрації у 2018 році земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, яка була передана у комунальну власність Бобровицькій міській раді, відбулося накладення цих земельних ділянок. При цьому, відновлення порушеного права позивача можливе шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294. Щодо позовних вимог про зобов`язання Бобровицьку міську раду Чернігівської області через Виконавчий комітет Бобровицької міської ради Чернігівської області затвердити технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі таку земельну ділянку, то представниця вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги позивача є передчасними, так як ОСОБА_4 у встановленому порядку не звертався до Бобровицької міської ради із заявою про затвердження технічної документації на належну йому земельну ділянку і органом місцевого самоврядування така заява не розглядалася і рішення не приймалося. Разом з цим, реєстратор Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області не зможе зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку, так як внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання мотивованої відмови у їх внесенні, здійснюється у відповідності до вимог п.18 ст.21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Отже позиція відповідача зводиться до того, що права позивача як власника земельної ділянки належної йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843 від 18.05.2007 дійсно були порушені, оскільки частину його земельної ділянки у розмірі 91,144% було передано по договору оренди землі від 21.11.2019 року гр. ОСОБА_5 та підлягають захисту, проте позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва не можуть бути задоволені, оскільки порядок такої реєстрації чітко визначено Законом.

Представниця третьої особи у судовому засіданні посилається на те, що ОСОБА_5 добросовісно набув на праві оренди земельну ділянку з комунальної власності Бобровицької міської ради, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту порушеного права. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів, зобов`язання Бобровицьку міську раду затвердити технічну документацію та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку, то представник третьої особи вважає, що спір у цій частині повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843 від 18.05.2007 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0289, розташованої в Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11).

З рішення № РВ-19 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 12.12.2019 року вбачається, що Державним кадастровим реєстратором Відділу у Бобровицькому районі Головного уравління Держгеокадастру у Чернігівській області розглянуто заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.12.2019 р. разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Рекомендовано, перетин з ділянкою державної власності :05:000:0294, площа якої співпадає на 91,144 %, провести реєстрацію через поділ (а.с.12).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.01.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 з цільовим призначенням 01.07 для городництва, загальною площею 5,1676 га, розташована на території Бобровицької міської ради, за межами с.Гаврилівка, зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель 23.09.2019, передана по договору оренди землі ОСОБА_5 , право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2019 (а.с.13).

Згідно повідомлення Бобровицької міської ради Чернігівської області № 03-20/363 від 21.02.2020 року, розглянувши заяву ОСОБА_4 . Бобровицька міська рада зазначає, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Також вказано, що надання позивачем копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843, кадастровий номер :05:000:0289, площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Бобровицької міської ради (раніше Гаврилівської сільської ради), зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №41, не може бути підставою для припинення договору оренди землі, адже земельна ділянка для ведення городництва площею 5,1676 га, кадастровий номер :05:000:0294, на яку укладено договір оренди землі, надана в оренду за рахунок земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Гаврилівського старостинського округу. Тому, для вирішення питання по суті Бобровицька міська рада просить надати додаткові докази, які б могли підтвердити, що земельна ділянка, яка знаходиться у приватній власності позивача є саме тією земельною ділянкою на яку укладено договір оренди землі (а.с.14).

Відповідно до повідомлення відділу у Бобровицькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № 339/403-20-0.23 від 28.07.2020, ОСОБА_4 у список - додаток до Державного акта на право колективної власності на землю по ксп «Зоря» не був включений. Право на земельну частку (пай) по даному господарству він набув на підставі рішення Бобровицького районного суду від 29.12.2006 р. справа №2-803/2006 р. Розпорядженням Бобровицької районної державної адміністрації № 28 від 26.01.2007 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на розроблення землевпорядної документації щодо передачі у власність земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Гаврилівської сільської ради (а.с.16).

Згідно повідомлення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № Л-106/0-201/6-21 від 23.03.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294, яка сформована на місці земельної ділянки ОСОБА_4 , право власності на яку за ним посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №857843, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі за №41 від 18.05.2007 р., була передана розпорядником (органом місцевого самоврядування) в особі Бобровицької міської ради в оренду ОСОБА_5 . Також зазначено, що помилку про дублювання кадастрового номеру земельної ділянки позивача буде виправлено Державним кадастровим реєстратором під час внесення відомостей про його земельну ділянку до Державного земельного кадастру у відповідності до п. 157 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (а.с.17).

Рішенням Бобровицької міської ради (дев`ятої сесії восьмого скликання) № 461-9/VІІІ від 25.06.2021, ОСОБА_4 відмовлено у наданні згоди на дострокове розірвання договору оренди землі від 21.11.2019 року, укладеного між Бобровицької міською радою та ОСОБА_5 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для городництва з кадастровим номером :05:000:0294, площею 5,1676 га, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Чернігівської області за межами населеного пункту с. Гаврилівка, право оренди якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2019, у зв`язку з відсутністю згоди орендаря на його розірвання (а.с.19).

Як вбачається із повідомлення Бобровицької міської ради Чернігівської області про розгляд звернення щодо розірвання договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0294, який укладено між Бобровицькою міською радою та ОСОБА_5 , що знаходиться на території Гаврилівського старостинського округу, загальною площею 5,1676 га, для ведення городництва, зазначено, що частина земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0289, загальною площею 4,4935 га, що знаходиться в приватній власності ОСОБА_4 (державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 857843, реєстраційний номер 41 від 18.05.2007 року) перетинається з земельною ділянкою, кадастровий номер :05:000:0294, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на 91,144%. Бобровицька міська рада повідомляє, що ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. Для вирішення питання щодо розірвання вищевказаного договору оренди Бобровицька міська рада письмово звернулася до ОСОБА_5 (а.с.20-21).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 26.03.2023 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 з цільовим призначенням 01.07 для городництва, загальною площею 5,1676 га, розташована на території Бобровицької міської ради, за межами с. Гаврилівка, зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, 20.08.2018, яку розробляв ФОП ОСОБА_6 , орган який зареєстрував зазначену земельну ділянку Відділ у Бобровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, дата реєстрації 22.08.2018 (а.с.22).

Також, з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 26.03.2023 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289 з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 46,8594 га, розташована на території Гаврилівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрована в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орган який зареєстрував зазначену земельну ділянку відділ Держземагенства у Бобровицькому районі Чернігівської області, дата реєстрації 07.11.2013 (а.с.24).

До матеріалів справи додана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 4,4935 га ОСОБА_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), на території Гаврилівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, в якій міститься пояснювальна записка ОСОБА_7 , заява ОСОБА_4 від 11.11.2019, про те що він просить виготовити йому технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 4,4935 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), на території Гаврилівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, завдання на виконання робіт, інформація про власника (користувача) земельної ділянки та про земельну ділянку від 11.11.2019, схема розміщення земельної ділянки, схема обміру та прив`язки, кадастровий план земельної ділянки, креслення перенесення меж земельної ділянки площею 4,4935 га в натуру, акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, додаток до акту приймання передачі межових знаків, перелік обмежень (обтяжень) на земельну ділянку, копії паспорту та ідентифікаційного номеру замовника, копія правовстановлюючих документів, копія свідоцтва про повірку, копія виписки координат та висот пунктів ДГМ, копія кваліфікаційного сертифікату інженера-землепорядника (а.с.26-46).

Крім того, до суду надано технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Бобровицької міської ради ОТГ Бобровицького району Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування територій Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 №899 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 №57-р) із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №555-р від 09.08.2017) з переліком документів( т.2 а.с.69-137).

З висновку експерта № СЕ-19/125-24/7596-ЗТ від 19.12.2024 вбачається, що відповідно до документації із землеустрою, наявне порушення меж та накладання земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0289 площею 4,4935 га з цільовим призначенням 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0294, цільове призначення 01.07 - для городництва, площею 5,1676 га, площа накладання становить 4,0955 га, відсоток накладання 91,14 (т.2 а.с.157-164).

Статтею 14 Конституції України закріплено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1, ч.2,3 ст. 2 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК України), право власності на землю гарантується. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень) (ч.ч.1,3,4,7,9, 13 ст.79-1 ЗК України).

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) ( ч.1 ст.81 ЗК України).

Згідно ч.2 п.в ст.82 ЗК України, у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч.2 ст.90 ЗК України).

Частиною 5 статті 116 ЗК України закріплено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК України).

У відповідності до вимог ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 9 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності з 01.01.2013, до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п. 10 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону).

У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом, право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:000:0289, яка розташована в Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843 виникло 18 травня 2007 року на 12 років раніше, ніж реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294 площею 5,1676 га, сформованої та переданої за договором оренди землі від 21.11.2019 року гр. ОСОБА_5 , яка на 91,144% співпадає із земельною ділянкою позивача.

Земельна ділянка позивача кадастровий номер :05:000:0289, що увійшла до складу земельної ділянки переданої в оренду ОСОБА_5 кадастровий номер :05:000:0294, з власності позивача не вилучалася у встановленому законом порядку. Про неправомірність набуття останнім права власності на належну йому ділянку жоден з учасників справи не заявляє і з наявних у справі доказів таке не вбачається.

Відповідно до ст. 319 ч. 1, 321 ч. 1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст.153 ЗК України).

Позивач стверджує, що його права на належну йому земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0289 порушено тим, що на неї на 91,144% накладається земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 площею 5,1676 га, яка передана за договором оренди землі від 21.11.2019 року гр. ОСОБА_5 на підставі рішення сесії Бобровицької міської ради Чернігівської області від 31.10.2019 № 1061-24/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 5,1676 га для городництва ОСОБА_5 », здійснено державну реєстрацію права оренди ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0294 і відомості про неї незаконно внесено до Державного земельного кадастру.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що накладенням на 91,144% зазначених ділянок порушено право власності ОСОБА_4 на належну йому ділянку кадастровий номер :05:000:0289, яка у останнього не вилучалася і право власності на яку в нього виникло раніше, ніж право оренди у ОСОБА_5 на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0294. Тому, право власності позивача на земельну ділянку підлягає захисту у силу вимог ст. 152 ч. 2, ч. 3 пп. «б», і ст. 153 ч. 1 ЗК України.

Частинами 1, 4 статті 9 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» закріплено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.(ч.ч.1,6 ст.16 вищевказаного Закону).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.21 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» , відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель.

Як визначено ст.24 Закону «Про Державний земельний кадастр» , державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву). Для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Судом встановлено що, при реєстрації земельної ділянки площею 5,1676 га 22.08.2018 за заявою Бобровицької міської ради, державний кадастровий реєстратор не перевірив наявність знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Таким чином, у державного кадастрового реєстратора в даному випадку були наявні прямі підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, адже в її межах знаходилася земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована в Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у власності позивача та яка належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 857843 від 18.05.2007, виданого на підставі рішення Бобровицької райдержадміністрації № 28 від 26.01.2007 р.

Разом з тим, представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судовому засіданні зазначила, що у 2013 році почав працювати Державний земельний кадастр, проте відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0289 належну ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку з технічних причин не перенеслися в Держземкадастр і тому при реєстрації у 2018 році земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, яка перебувала у комунальній власності Бобровицької міської ради та була передана в оренду ОСОБА_5 , відбулося накладення цих земельних ділянок. При цьому зазначила, що відновлення порушеного права позивача можливе шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294.

Таким чином, прийнявши рішення про реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :05:000:0294, позивача було позбавлено можливості розпоряджатися земельною ділянкою площею 4,4935 га, з кадастровим номером :05:000:0289, яка належить йому на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №857843, оскільки таку ділянку було незаконно включено в межі земельної ділянки із кадастровим номером :05:000:0289.

Враховуючи зазначене слід дійти висновку, що державна реєстрація речових прав на земельну ділянку із кадастровим номером :05:000:0294 є наслідком незаконної державної реєстрації цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Посилання у відзиві відповідача ГУ Держгеокадастру на ст.155 ЗК України згідно якої, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, суд вважає безпідставним, оскільки позивач вважає незаконними дії саме ГУ Держгеокадастру щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, адже в її межах знаходилася земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0289, при цьому позивач не просив визнати недійсним будь-який акт виданий органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, яким би порушувалися права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою. Разом з тим, сам відповідач не заперечує, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0294 сформована на місці земельної ділянки належної позивачеві на праві власності і яка була передана Бобровицькою міською радою в оренду ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дії та бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області і Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області та скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, цільове призначенням 01.07 - для городництва, загальною площею 5,1676 га, яка накладається на ділянку ОСОБА_4 на 91,144%, підлягають задоволенню, оскільки державна реєстрація такої земельної ділянки в Державному земельному кадастрі порушує права позивача на реалізацію ним права власності на належну йому земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0289.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що якщо особа має право власності на землю, підтверджене Державним актом, то орган місцевого самоврядування зобов`язаний в межах компетенції сприяти реалізації цього права. Безпідставна відмова у затвердження технічної документації є порушення прав власника і підлягає оскарженню в суді.

При цьому, позивачем не надано доказів відмови йому у затвердженні технічної документації на земельну ділянку, зокрема, обгрунтованого рішення органу місцевого самоврядування, відповідача Бобровицької міської ради, про відмову затвердити технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована у Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому у позовна вимога про зобов`язання Бобровицької міської ради Чернігівської області через Виконавчий комітет Бобровицької міської ради Чернігівської області затвердити технічну документацію на земельну ділянку задоволенню не підлягає.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку ОСОБА_4 з кадастровим номером :05:000:0289, яка розташована у Чернігівській області Бобровицького району на території Гаврилівської сільської ради, загальною площею 4,4935 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, також не підлягають задоволенню, оскільки для державної реєстрації земельної ділянки встановлені певні вимоги Законом України «Про державний земельний кадастр», дотримання яких законодавець визначає обов`язковими, а також визначає дії державного кадастрового реєстратора, а тому суд не може підміняти собою дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру.

Щодо посилання представниці третьої особи на те, що спір у частині вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів, зобов`язання Бобровицьку міську раду затвердити технічну документацію та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку повинен вирішуватися у порядку адміністративного судочинства, то суд зазначає таке.

За правилами цивільного судочинства розглядаються спори про захист приватного права або інтересу. Розгляд публічно-правових спорів віднесено до юрисдикції адміністративних судів, що виключає їх розгляд за правилами іншого судочинства.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла шляхом подальшого розвитку підходу, сформульованого раніше у постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження №12-160гс18):

Держава в особі відповідних органів, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом, може брати участь у судових процесах, в тому числі як позивач, за правилами цивільного, господарського або адміністративного судочинства, виходячи передусім із суті правовідносин та з урахуванням, зокрема, суб`єктного складу сторін та інших чинників, які можуть впливати на визначення юрисдикції судів.

Разом з тим, з огляду на положення ст. 1 та 15 ЦПК, ст. 2 КАС, не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб`єктом приватного права фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом права не публічного, а цивільного. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Таким чином, твердження представниці третьої особи не грунтується на нормах чинного законодавства та позиції Великої Палати Верховного Суду, тому суд доходить висновку, що позивачем вірно визначено юрисдикцію спору у частині вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів, зобов`язання Бобровицьку міську раду затвердити технічну документацію та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області зареєструвати в Державному земельному кадастрі земельну ділянку.

У відзиві на позов представник відповідача Бобровицької міської ради просила застосувати у даній справі позовну давність та відмовити позивачеві у позові.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Зокрема, до правових наслідків порушення права власності застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст.261 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК України).

Згідно п.12 Перехідних положень до Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У п.19 закріплено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У даному випадку судом встановлено, що позивач про своє порушене право дізнався 2019 року, систематично звертався до відповідачів з заявами, які свідчать про його намагання врегулювати спір у позасудовому порядку, проте останні тривалий час, у порушення визначених Законом їх повноважень, не вчиняли дій для відновлення порушеного права позивача, а тому позивач 31.10.2023 звернувся до суду.

З огляду на вищевикладене, зважаючи, що карантин через COVID-19 ввели в Україні з 12.03.2020 і його неодноразово продовжували, а скасували карантин на всій території України з 1 липня 2023 року, воєнний стан в Україні діє з 24 лютого 2022 і неодноразово продовжувався, то позивачем не пропущено строк позовної давності.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає таке.

У відповідності до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати (судовий збір) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1610,40 гривень (задоволено 2 позовні вимоги з 4 (50% позову) по 805,20 гривень з кожного відповідача).

Що стосується стягнення з відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із проведенням експертизи, то суд зазначає таке.

Відповідно до Договору №01/11/2023 від 01.11.2023 про надання правничої допомоги, Додаткової угоди до Договору №01/11/2023 про надання правничої допомоги від 01.12.2024, квитанцій від 01.11.2023, 15.01.2024, 03.09.2025, 09.07.2024 представник позивача просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26477 гривень та 14685,30 гривень витрат на проведення експертизи.

Представником відповідача Бобровицької міської ради було подано клопотання про зменшення судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Клопотання обгрунтовано тим, що позивачем у позові не було зазначено орієнтовний перелік витрат, які він планує понести на правничу допомогу та на експертизу, а тому просить відмовити у їх стягненні на підставі ч.4 ст.141 ЦПК України. Зазначає, що понесені позивачем витрати на правову допомогу не відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт. У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу або їх зменшити, а у стягненні витрат на експертизу просила відмовити повністю, оскільки Бобровицька міська рада вважала за недоцільне проведення експертизи і представником позивача до судових дебатів не було подано заяви про зміну розміру витрат, хоча вона знала про понесення витрат на експертизу, також представницею позивача не доведено, що вона не могла передбачити такі витрати на час подання орієнтовного розрахунку при зверненні до суду з позовом.

Представником відповідача ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області також було подано клопотання про зменшення судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Представниця зазначила, що оскільки позивачем у позові не було зазначено орієнтовний перелік витрат, які він планує понести на правничу допомогу та на експертизу, а тому підстав для стягнення таких з відповідача немає, як це передбачено ч.2 ст.134 ЦПК України. Разом з тим, вважають, що розмір понесених витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 5000 гривень, відповідно до вимог ч.6 ст.137 ЦПК України.

Представниця третьої особи також вважає необгрунтованою суму витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати не були включені до попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат.

Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат визначено у статтях 141-142 ЦПК України.

За приписами п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тобто, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Разом з цим, відповідно до ч.1,2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Першу заяву по суті спору, а саме позовну заяву позивачем було подано 31.10.2023 року, в якому позивачем зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат: понесення судових витрат на сплату судового збору за подання позову до суду першої інстанції у розмірі 3220, 80 гривень, та за подання скарг до суду апеляційної та касаційної інстанції, При цьому, позивачем не були зазначені витрати на професійну правничу допомогу та витрати на експертизу, які сторона очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем не включено до попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат, які він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу та витрати на експертизу.

Разом з цим, суд погоджується із позицією Бобровицької міської ради щодо безпідставності стягнення витрат за проведення експертизи, оскільки представницею позивача не було подано до судових дебатів заяви про зміну розміру орієнтовного розрахунку судових витрат, хоча вона знала про понесення витрат на експертизу.

Отже, вимога про стягнення з відповідачів витрат на проведення експертизи задоволенню не підлягає.

При цьому, оскільки представники відповідачів фактично не заперечують проти понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, проте вважають заявлену представником позивача суму правничої допомоги завищеною, то суд вважає за можливе, з урахуванням категорії справи, обсягу виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, критерію реальності адвокатських витрат, принципу співмірності та розумності даних витрат, часткового задоволення позову, виходячи із конкретних обставин справи, зменшити заявлену до стягнення суму на правничу допомогу та стягнути з відповідачів на користь позивача по 5000 гривень витрат на правничу допомогу з кожного.

Керуючись ст.ст. 2,12,13,15,16,76,81, 133, 139, 141,258,259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 152,153 ЗК України, Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком ведення Державного земельного кадастру, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 до Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та бездіяльності і зобов`язання вчинити дії, скасування державної реєстрації земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Бобровицької міської ради Чернігівської області і Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень зареєстрованих щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0294, цільове призначенням 01.07 - для городництва, загальною площею 5,1676 га, яка накладається на ділянку ОСОБА_4 на 91,144%.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 805,20 гривень.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 805, 20 гривень.

Стягнути з Бобровицької міської ради Ніжинського району Чернігівської області на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь ОСОБА_4 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Бобровицька міська рада Ніжинського району Чернігівської області, м.Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області вул. Незалежності,46, індекс 17400, ;

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, м.Чернігів вул.П`ятницька,11-А, 14000, ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Дата складання повного тексту рішення суду 06 листопада 2025 року.

Суддя Н.О.Булига