Провадження №2/760/7998/25
Справа №760/5706/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14.10.2025 м. Київ

Солом`янський районний суду міста Києва у складі:

голоювучого судді судді Застрожнікової К.С.,

при секретарі судового засідання Кравченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідананні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 17 805 грн. 26 коп., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 17 805 грн. 26 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду та справу передано судді Застрожніковій К.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.03.2025 року, відкрито спрощене позовне провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.07.2025 суд перейшов до розгляду цивільної справи у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін у судове засідання.

У судове засідання відповідачі не прибули, повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Позивач просив вирішити справу у його відсутність.

Відповідно до приписів ст. ст. 280-282 ЦПК України суд доходить до висновку про можливість проводити судовий розгляд цивільної справи у заочному порядку за відсутності відповідача, а також представника позивача, та за наслідками судового розгляду ухвалити заочне судове рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив обставини та дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за спожиті послуги за період з 01.09.2018 по 01.08.2024 становить 13 569, 41 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте відповідачі належним чином не виконують зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості.

Згідно з п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг.

Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачами таких послуг.

Відповідно до ст. ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як користувачам житлового приміщення. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості.

Відповідачі доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надали.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача нарахованих сум інфляційних втрат та трьох процентів річних.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів заборгованості період з 01.09.2018 по 01.08.2024 у розмірі 13 569, 41 грн., інфляція в сумі 3230,49 грн., 3% річних в сумі 1 005, 36 грн. відповідно до часток у праві власності.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. пропорційно задоволеному позову.

Керуючись ст.ст.156, 162,179 ЖК України, ст.ст. 11, 256-257, 261, 264, 509, 526, 625 ЦК України, ст.ст.3-5, 12,13, 76-80, 141 ,259, 263-265, 274-279,280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (, адреса: м.Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, рахунок IBAN: НОМЕР_2 , МФО 320478, АБ «Укргазбанк» м. Києва, ІПН 83) заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій відповідно до його частки у праві спільної часткової власності на квартиру у сумі 8902, 63 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження не відома, РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (, адреса: м.Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, рахунок IBAN: НОМЕР_2 , МФО 320478, АБ «Укргазбанк» м. Києва, ІПН 83) заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій відповідно до його частки у праві спільної часткової власності на квартиру у сумі 8902, 63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (, адреса: м.Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, рахунок IBAN: НОМЕР_2 , МФО 320478, АБ «Укргазбанк» м. Києва, ІПН 83) судовий збір у сумі 1 514 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (дата народження не відома, РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (, адреса: м.Київ, вул. Левка Мацієвича, 6, рахунок IBAN: НОМЕР_2 , МФО 320478, АБ «Укргазбанк» м. Києва, ІПН 83) судовий збір у сумі 1 514 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.10.2025

Суддя К.С. Застрожнікова