Справа № 470/760/25
Провадж.№ 2/481/636/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

заочне

04.11.2025 року м.Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

у серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 (далі відповідач) було укладено кредитний договір №14.02.2025-100002352. Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр » зобов`язалося надати та надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10000,00 гривень, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (до 03.07.2025 року), а також сплачувати проценти за користування ним та комісію.

ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 30500,00 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 14000 грн., заборгованість по комісії у розмірі 1500,00 гривень та заборгованість за порушення грошового зобов`язання в розмірі 5000,00 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18.08.2025 року цивільну справу передано за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.09.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін (письмове провадження).

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Заявою від 15.10.2025 року просив долучити до матеріалів справи довідку про перебування на військовій службі та копію військового квитка, паспорта та РНОКПП.

В матеріалах справи мається заява представника позивача про підтримання позовних вимог, з клопотанням про розгляд справи без участі його представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

14.02.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 (далі відповідач) було укладено кредитний договір №14.02.2025-100002352. Відповідно до договору ТОВ «Споживчий центр » зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 10000,00 гривень, зі строком користування протягом 140 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит (до 03.07.2025 року), а також сплачувати періодичні платежі відповідно до графіку . Процентна ставка складає 1,00% за 1 день користування кредитом. Крім того відповідачу в день видачі кредиту нараховується комісія за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 1500,00 гривень. У випадку прострочення сплати платежів товариство нараховує неустойку у розмірі 100 гривень за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання, незалежно від суми.

Факт перерахування 14.02.2025 року ТОВ «Споживчий центр» кредитних коштів у розмірі 10 000 грн. на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 31.07.2025 року та не заперечується відповідачем.

Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е164.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість в загальному розмірі 30 500 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 10 000,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 14 000,00 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1500,00 гривень та заборгованість за порушення грошового зобов`язання (неустойка) в розмірі 5 000,00 грн.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по тілу кредиту за договором №14.02.2025-100002352 від 14.02.2025 року у розмірі 10 000,00 гривень.

Разом з тим щодо стягнення заборгованості по відсоткам та неустойки судом встановлено наступне.

Згідно змісту позовної заяви позивач просить стягнути з ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом за період з 14.02.2025 року по 03.07.2025 року.

Згідно долучених відповідачем доказів - довідки Військової частини НОМЕР_2 від 10.10.2025 року №1647 та фотокопії військового квитка серії НОМЕР_3 від 17.04.2018 року, відповідач з 06.01.2024 року призваний до ЗСУ по мобілізації та на теперішній час перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 .

Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону, яка була чинною у період нарахування ОСОБА_1 заборгованості за процентами, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

За такого вимоги про стягнення нарахованих позивачем процентів за користування кредитними коштами та неустойки за період перебування на військовій службі за призовом під час мобілізації (з 14.02.2025 року по 03.07.2025 року) є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Крім того відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесеного ЗУ « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року на час розгляду справи не припинено, тому право нараховувати штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦК України та неустойку у позивача відсутнє.

Таким чином, з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000,00 гривень та заборгованість за комісією у розмірі 1500,00 гривень, що разом становить 11 500,00 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи розмір та види судових витрат по справі, ступінь доведеності факту їх понесення позивачем, а також результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у вигляді судового збору в розмірі 913,24 гривень.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №14.02.2025-100002352 від 14.02.2025 року в розмірі 11 500,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати в розмірі 913,24 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського 133-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04.11.2025 року.

Суддя