Провадження № 2-в/641/13/2025 Справа № 641/3266/15-ц
УХВАЛА

03 листопада 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Чабанової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Слобідського районного суду м. Харкова заяву АТ КБ "Приватбанк" про відновлення втраченого судового провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 641/3266/15-ц

позивач: АТ КБ "Приватбанк"

відповідач: ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до Слобідського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить:

- відновити втрачене судове провадження у справі № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінчене ухваленням судового рішення;

- поновити строк пред`явлення виконавчого документа № 641/3266/15-ц видного 27.04.2016 року;

- видати дублікат виконавчого листа від 27.04.2016 р. по справі № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45 666,81 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2015 р. складає 994 166,45 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 212,10 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 р. по цивільній справі № 641/3266/15-ц (провадження № 2/641/1251/2015) видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 666,81 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2015 р. складає 994 166,45 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 212,10 грн. Виконавчий лист № 641/3266/15-ц виданий 27.04.2016 р. пред`являвся на виконання до МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГУЮ у Харківській області, за яким відкрито виконавче провадження № 51783857. 14.12.2018 р. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 21.08.2025 р. постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ до АТ КБ «ПриватБанк» не надходили. З відповіді Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що виконавче провадження № 51783857 знищено за закінченням строку його зберігання, надати інформацію стосовно факту направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.12.2018 р. разом з виконавчим документом не вбачається за можливе. У програмних комплексах та в архіві АТ КБ "ПриватБанк" відсутні відомості про надходження з Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчих документів по цивільній справі № 641/3266/15-ц від 27.04.2016 р. Також зазначає, що у встановлений законом строк повторно пред`явити виконавчий лист до виконання не представлялось можливим, у зв`язку із систематичною зміною кадрового ресурсу та здійсненням пошуку виконавчого листа. З 12.03.2020 р. в Україні вводилися карантинні обмеження, які ускладнювали стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» реалізацію своїх прав та захист інтересів. З 24.02.2022 р. у державі введено воєнний стан. Постійні акти агресії російської федерації проти України, починаючи з 24.02.2022 р., завадили заявнику вчасно звернутися до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого документа. Військові дії, зокрема на території Харківської області, повітряні тривоги впливають на можливість повноцінно здійснювати реалізацію своїх прав суб`єктам цивільних правовідносин. Таким чином, наведені обставини вплинули на повноту реалізації прав стягувача щодо виконання зазначеного судового рішення. Ці події не залежали від волі стягувача. Однак такі події негативно вплинули на його права та призвели до невиконання судового рішення.

02.10.2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Івановим О.А. подано заяву про застосування процесуальних строків, в якій він просить відмовити в задоволені заяви позивача про відновлення втраченого судового провадження. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними. 14.12.2018 року держаним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В мотивувальній частині постанови встановлено, що "У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.. Також в постанові було зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 14.12.2021 року. Таким чином, у стягувача для подачі заяви про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення був строк до 14.12.2021 року, після цієї дати строк для подачі заяви скінчився, а тому заява відповідача не підлягає розгляду та задоволенню. З 14.12.2018 року до 14.12.2021 року у стягувача було 3 роки, щоб знайти виконавчий лист, який вони самостійно загубили, або прийняти відповідне рішення щодо звернення до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення, але він цього не зробив. Більше того з 14.12.2021 року по 26.08.2025 року пройшло 3 роки 8 місяців та 12 днів, що перешкоджало звернутися раніше з даною заявою не відомо.

02.10.2025 року представником ОСОБА_2 адвокатом Івановим О.А. подано заперечення на заяву про відновлення втраченого провадження, в якій він посилається на те, що позивачем не додано жодних матеріалів до заяви, а тому неможливо відновити втрачене судове провадження.

Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 28.08.2025 року відкрито провадження по відновленню втраченого судового провадження по цивільній справі № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінченої ухваленням судового рішення.

У судове засідання представник АТ КБ "Приватбанк" не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, від її представника надійшла заява, в якій він просить проводити судове засідання без їх участі.

Розглянувши заяву АТ КБ "Приватбанк" та доводи в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

Під час розгляду питання щодо відновлення втраченого судового провадження з`ясовано, що у 2015 році у провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Ященко С.О. перебувала справа № 641/3266/15-ц за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу розглянуто у 2015 році.

За інформацією архіву Слобідського районного суду м. Харкова цивільна справа № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, знищена в зв`язку з закінченням строків зберігання. В архіві суду збереглись оригінал заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 року.

Таким чином, судом встановлено, що в провадженні Слобідського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закінчена ухваленням судового рішення.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 666,81 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2015 року складає 994 166 грн. 45 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 212 грн. 10 коп.

27.04.2016 року по справі № 641/3266/15-ц Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист.

14.12.2018 року державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову по ВП № 51783857 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою виконавчий лист № 641/3266/15-ц виданий 27.04.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості в розмірі 998032,55 грн. повернуто стягувачу. Також в постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 14.12.2021 року.

З копії листа Основ`янсько-Слобідського ВДВС у місті Харкові Східного МУ МЮ № 62022 від 21.04.2025 встановлено, що надати інформацію стосовно факту направлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.12.2018 разом з виконавчим документом не вбачається за можливе.

З копії довідки АТ КБ "Приватбанк" № Е.95.0.0.0/3-250702/75207 від 02.07.2025 року встановлено, що виконавчий документ від 27.04.2016 року по справі № 641/3266/15-ц не перебуває на зберіганні банку.

Інші оригінали або належним чином засвідчені копії матеріалів цивільної справи № 641/3266/15-ц під час вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження не надані.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно зі ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду (ст. 489 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 5. ст. 491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Аналіз положень ч. 5. ст. 491 ЦПК України та 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні цієї заяви первісним є вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки закінчення цього строку виключає можливість задоволення заяви про відновлення втраченого провадження та видачу дублікату виконавчого листа.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент видачі виконавчого листа у квітні 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) виконавчий документ повертається стягувачу, серед іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Частиною 5 вказаної статті визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на викладене, оскільки постановою від 14.12.2018 року державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області повернуто стягувачу виконавчий лист № 641/3266/15-ц, виданий 27.04.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" заборгованості в розмірі 998032,55 грн., то АТ КБ «ПриватБанк» мав право повторно пред`явити виконавчий лист до виконання у строк до 14.12.2021 року, про що і зазначено у постанові державного виконавця.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зістаттею 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Натомість, з грудня 2018 року до квітня 2025 року стягувач АТ КБ «ПриватБанк» не вчиняв дій, спрямованих на повторне пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач обґрунтовує систематичною зміною кадрового ресурсу та здійсненням пошуку виконавчого листа, введенням з 12.03.2020 р. в Україні карантинних обмежень, які ускладнювали стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» реалізацію своїх прав та захист інтересів, а з 24.02.2022 р. воєнного стану.

Проте суд зазначає, що протягом тривалого часу з моменту отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання у 2016 році та до нового звернення до суду з цією заявою у 2025 році заявник не користувався добросовісно своїми процесуальними правами як стягувач та не виконував обов`язків передбачених законом, а фактично проявив бездіяльність, що полягала у не виявленні належної зацікавленості у ході виконавчого провадження.

Доводи стягувача про систематичну зміною кадрового ресурсу та здійснення стягувачем пошуку виконавчого листа не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки перше звернення до виконавчої служби щодо ходу виконавчого провадження датоване 2025 роком.

Введення в Україні з 12.03.2020 року карантинних обмежень не зупиняло строки виконавчого провадження і не позбавляло стягувача можливості шляхом листування цікавитись ходом виконавчого провадження.

Посилання стягувача як на поважність пропуску строку на введення воєнного стану суд вважає необґрунтованим, оскільки станом на 24.02.2022 року строк пред`явлення виконавчого листа № 641/3266/15-ц до виконання вже сплинув (був визначений до 14.12.2021 року).

АТ КБ «ПриватБанк» не наведено поважних причин, які б перешкоджали йому з 2018 року вжити заходів щодо захисту своїх прав як стягувача, оскільки банк як стягувач мав цікавитись ходом виконавчого провадження, демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури, зокрема, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати за потреби бездіяльність державних виконавців тощо.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Проте, заявник тривалий час не реалізовував усі свої права як стягувача, що свідчить про його небажання захищати власні інтереси у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заявником АТ КБ «ПриватБанк» не доведено належними та допустимими доказами факт наявності об`єктивних, непереборних, поважних причин, які можуть бути підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 641/3266/15-ц, виданого судом 27.04.2016 року.

Враховуючи викладене, заява АТ КБ «ПриватБанк» в частині поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа № 641/3266/15-ц, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 27.04.2016 року, задоволенню не підлягає.

Оскільки закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та/або відсутність підстав для його поновлення виключає можливість задоволення заяви про відновлення втраченого провадження та видачу дублікату виконавчого листа, враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був визначений до 14.12.2021 року, заява АТ КБ «ПриватБанк» в частині вимог про відновлення втраченого судового провадження по справі № 641/3266/15-ц та видачу дубліката виконавчого листа від 27.04.2016 р. по справі № 641/3266/15-ц за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45 666,81 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 16.03.2015 р. складає 994 166,45 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. та витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 212,10 грн. також задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, в задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" про відновлення втраченого судового провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 641/3266/15-ц належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 433, 488, 491, 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" про відновлення втраченого судового провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 641/3266/15-ц відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С. О. Ященко