Справа 688/2511/25
№ 2/688/1116/25
Рішення

Іменем України

06 листопада 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чупрової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

31.05.2025 ТОВ «Кошельок» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24843,28 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 7700 грн на строк 28 днів зі сплатою процентів в розмірі 0,88% за день за початковий строк кредитування. У випадку продовження користування кредитом зі сторони позичальника строк дії договору подовжується ще на 90 днів зі сплатою процентів в розмірі 2,2 % за день. Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, однак відповідач, отримавши кошти, своїх зобов`язань не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 24843,28 грн, яка складається з 7700 грн заборгованості за тілом кредиту, 17143,28 грн заборгованості за процентами.

Представник позивача Гурський Г.Ю. у судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились. Адвокат Вітюк С.В. подав до суду заяву, у якій позов визнав лише в частині стягнення тіла кредиту в сумі 7700 грн та процентів в сумі 1897,28 грн, нарахованих в межах строку кредитування за 28 днів. Просив здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам. При стягненні витрат на правничу допомогу, просив врахувати, що такі є завищеними з огляду на ціну позову, складність справи, яка є малозначною, витрачений час та обсяг виконаних робіт.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2025 відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд об 11 год 00 хв 14.07.2025, витребувано в АТ «Ощадбанк» письмові докази що містять банківську таємницю.

11.07.2025 на виконання ухвали від 16.06.2025 від АТ «Ощадбанк» надійшло повідомлення від 27.06.2025 за вих. № 46/1211/84922/2025/БТ, згідно якого на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 , та виписка про рух коштів за вказаним рахунком за період з 31.01.2022 по 01.02.2022.

14.07.2025 за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вітюка С.В. розгляд справи відкладено до 10 год 00 хв 25.09.2025.

25.09.2025 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Козачук С.В. розгляд справи відкладено до 10 год 00 хв 06.11.2025.

06.11.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вітюк С.В. подав до суду заяву про часткове визнання позову в сумі 9597,28 (тіло кредиту в сумі 7700 грн, нараховані в межах строку кредиту проценти в сумі 1897,28 грн). При розподілі судових витрат у вигляді судового збору не заперечує обгрунтованості стягнення їх із відповідача пропорційно задоволених вимог в сумі 406.96 грн, а саме 9597.28 * 100 / 24 843.28 = 38,6%; 2422.40 * 38,6% = 935,04 грн, та витрат на правову допомогу в розмірі 2590 грн.

В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (далі-Договір), згідно якого сума кредиту - 7700 грн; тип кредиту споживчий кредит, строк кредиту - 28 днів; проценти за користування кредитом 1897,28 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду. Тип процентної ставки за договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4, 3.5, 3.6 Договору.

Згідно п.п.2.2 сторони погодили, що встановлений в п.2.1 Договору строк Лояльного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.

Пунктом 2.3 Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1 Договору.

Кредит надається Позичальнику, згідно його заявки, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заявці (п. 2.4 Договору).

Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до Договору (п.3.1, 3.3 Договору).

Згідно п.3.5 Договору сторони погоджуються, що у випадку користування Кредитом з боку Позичальника більше за визначений Лояльним періодом, встановлений п.2.1 Договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання Позичальника за цим Договором продовжуються на весь період користування Кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена п. 3.4 цього Договору процентна ставка менша ніж 2 відсотки від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою визначеною п.3.4 Договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами затосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування Кредитом, а саме 2,2% за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати укладення Договору і до дня повного повернення Кредиту. Таким чином зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі 0,88% розповсюджуються на весь період користування Кредитом з моменту укладення цього Договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені Позичальником до моменту завершення строку, встановленого п.2.1 Договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.3.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та норядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника програми Лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після: закінчення Лояльного Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування Кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду з наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язанний сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2,2 % в день від суми Кредиту за кожен день користування ним (п.3.5.1 -3.8 Договору).

Згідно п.9.1 Договору цей договір є електронним документом, створеним і збереженим і Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

Згідно п. 9.4 Договору невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок». Уклавши цей Договір Позичальник підтверджує, що він ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких знаходиться на Сайті Кредитодавця https://koshelok.net.

Згідно з умовами розділів 3, 5 Правил, ОСОБА_1 акцептував оферту, здійснивши дії, спрямовані на укладання Договору і настання юридичних прав та обов`язків, заповнивши заявку на сайті ТОВ «Кошельок» добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої бажав отримати кредит.

TOB «Кошельок» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти за договором в сумі 7700 грн, а останній їх отримав, що підтверджується повідомленням АТ «Таскомбанк» від 22.11.2024 за №35511/47.1, згідно якого 31.01.2022 о 18:32:34 відбулося перерахування коштів в сумі 7700 на картку отримувача НОМЕР_3 , відправник ТОВ «Кошельок».

Згідно повідомлення ТОВ «ТАС «Лінк» 31.01.2022 через платіжну систему ТОВ «ТАС «Лінк» було успішно зараховано на картку клієнта коштів: дата проведення операції 31.01.2022 18:32:37, сума операції 7700 грн; номер картки НОМЕР_3 , order ID транзакції 68cd7ac9-31cc-4a89-b268-61f80f221815, опис замовлення видача кредитних коштів, договір займа № -602099.

Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» від 27.06.2025 за вих. № 46/1211/84922/2025/БТ на ім`я ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_1 (980), який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_2 .

Згідно виписки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 (980) за період з 31.01.2022 по 01.02.2022, на вказаний рахунок відбулося зарахування грошових коштів в сумі 7700 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за період з 31.01.2022 по 28.05.2022 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 24843,28 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7700 грн, заборгованості за процентами в межах Лояльного періоду в сумі 1897,28 грн, заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою в розмірі 15246 грн.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, а саме: Договором №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31.01.2022, Паспортом споживчого кредиту до Договору №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31.01.2022, додатком №1 до Договору - Графіком розрахунків, повідомленням АТ «Таскомбанк» від 22.11.2024 за №35511/47.1, повідомленням ТОВ «ТАС «Лінк», повідомленням АТ «Ощадбанк» від 27.06.2025 за вих. № 46/1211/84922/2025/БТ, випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 (980) за період з 31.01.2022 по 01.02.2022, розрахунком заборгованості за договором №-602099.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею З Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена (ч.ч. 1, 3 ст. 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (ст. 642 ЦК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Мотиви та висновки суду

З`ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

31.01.2022 між ТОВ «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений на веб-сайті Товариства. Відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача ОСОБА_1 , якому були перераховані кошти в розмірі 7700 грн шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами.

Отже, договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Договір укладено згідно з ч. 2. ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Кошельок», заповнив заявку, встановленої форми на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, обрав суму позики, проценти за користування нею, суму для виплати та строк виплати, підтвердивши, що вказав повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту.

Окрім цього, відповідач був вільним у виборі фінансової установи для отримання позики, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманої позики в сумі 7700 грн та сплати відповідної плати за користування нею процентів в сумі 0,88% за день протягом 28 днів (Лояльний період).

Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після: закінчення Лояльного періоду користування кредитом є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми переносяться на наступний день після закінчення Лояльного періоду, але не більше ніж на 90 днів після закінчення Лояльного періоду з наступного дня після закінчення Лояльного періоду позичальник зобов`язанні сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 803 (вісімсот три) процента річних, що становить 2,2 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.3.5.1 -3.8 Договору).

Таким чином, оскільки позичальник ОСОБА_1 у встановлений в Договорі строк 28 днів не виконав свої зобов`язання та не повернув грошові кошті, кредитор, у відповідності до вимог п.п. 3.6, 3.7 Договору, продовжив нараховувати проценти за користування позикою протягом наступних 90 днів.

Як вбачається із долученого до матеріалів позову розрахунку заборгованості за договором №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за період з 31.01.2022 по 28.05.2022 розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 24843,28 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7700 грн, заборгованості за процентами в межах Лояльного періоду в сумі 1897,28 грн, заборгованість за процентами за продовжений строк користування позикою в сумі 15246 грн, що відповідає умовам договору.

В свою чергу, відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості повністю суду надано не було, а доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості в розмірі, визначеному позивачем, не знайшли свого підтвердження та спростовуються доказами наявними у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку вимоги ТОВ «Кошельок» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31.01.2022 в розмірі 24843,28 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 7700 грн, за процентами в сумі 17143,28 грн задовольнити повністю, оскільки такі ґрунтуються на законі та договорі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Розподіл судових витрат

Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів №1022 від 20.05.2025 при зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Кошельок» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2422,40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується: копією договору про надання правничої (правової) допомоги Адвокатським бюро «Герман Гурський та партери» від 12.02.2024 року; Додатком до договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2024 року - переліком послуг наданих АБ «Герман Гурський та партери» із зазначенням вартості наданих послуг, виконаних адвокатом Гурським Г.Ю. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Кошельок» щодо стягнення кредитної заборгованості від 15.05.2025, суд виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості у малозначній справі та вартість наданих послуг в розмірі 10000 грн є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.

На підставі ст.ст. 204, 207, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13, 76-82, 89, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» заборгованість за договором №-602099 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 31 січня 2022 року за тілом позики в сумі 7700 грн, за процентами в сумі 17143,28 грн, а всього 24843 (двадцять чотири тисячі вісімсот сорок три) гривні 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», адреса місцезнаходження: 08135, Київська область Києво-Святошинський район с. Чайки, вул. Антонова, 8 А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК