Справа № 203/1570/24
Провадження № 6/0203/163/2025
УХВАЛА

11 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі №203/1570/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

29.07.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра в системі «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі №203/1570/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр», позивач, стягувач) до ОСОБА_1 (далі відповідач, заявник, боржник) про стягнення заборгованості, в якій заявник просить суд:

- визнати виконавчий документ виконавчі листи, видані 21.07.2025 суддею Центрального районного суду міста Дніпра, на виконання рішення від 02.12.2024 у справі №203/1570/24, такими, що не підлягають виконанню, повністю через те, що їх було видано помилково;

- заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначив, що у провадженні Центрального районного суду міста Дніпра перебувають матеріали цивільної справи №203/1570/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 . Так, заявник вказав, що 02.12.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська (перейменований на Центральний районний суд міста Дніпра) було проголошено вступну та результативну частини рішення по справі № 203/1570/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за договором надання позики. Станом на 22.07.2025 повний текст рішення від 02.12.2024 року у справі №203/1570/24 не було виготовлено та не оприлюднено. Проте, 21.07.2025 суддею Центрального районного суду м. Дніпра Ханієвою Ф.М. оприлюднено довідку про набрання рішенням законної сили 09.01.2025.

Вказане підтверджується тим, що позивачем за допомогою підсистеми «Електронний суд» було подано до суду: 14.01.2025 року заяву про отримання виконавчого листа; 11.03.2025 року заяву про отримання виконавчого листа; 29.05.2025 року адвокатський запит на отримання інформації про дату виготовлення повного тексту судового рішення у справі №203/1570/24, причини, з яких повний текст судового рішення станом на 29.05.2025 року не оприлюднений у ЄДРСР та копії повного тексту судового рішення у справі №203/1570/24; 20.06.2025 року заяву про оприлюднення повного тексту судового рішення, а саме: рішення у справі №203/1570/24 від 02.12.2024; 16.07.2025 року адвокатський запит на отримання інформації щодо оприлюднення повного тексту судового рішення з датою набрання законної сили, виготовлення виконавчого листа та надіслання його на адресу позивача по справі №203/1570/24 та виготовленого виконавчого листа по справі №203/1570/24 за позовом ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , шляхом розміщення в підсистемі «Електронний суд» або надіслання на адресу ТОВ «Коллект Центр»: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306.

Однак, заявник вважає, що виконавчий лист від 21.07.2025 року, виданий суддею Центрального районного суду міста Дніпра по справі №203/1570/24, є таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, на думку заявника, виконавчі листи були видані за відсутності оприлюдненого повного тексту рішення у справі, тобто до вступу рішення від 02.12.2024 у законну силу, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 273, ст. 431 ЦПК України, вимоги Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України від 20.08.2019 року №814 та позбавлено ОСОБА_1 (відповідача) права на апеляційне оскарження судового рішення.

Тому заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2025 року, судову справу за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, №203/1570/24, провадження №6/0203/163/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М. та передано канцелярією суду 30.07.2025 року.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року було прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 11.08.2025 року, учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

Заявник (відповідач) та представник позивача (стягувача) подали до суду письмові заяви про розгляд заяви за їх відсутності. При цьому заявник підтримав вимоги заяви та просив суд їх задовольнити.

Суд, вивчивши заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.12.2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення в цивільній справі №203/1570/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким було задоволено позов в повному обсязі та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 02.12.2020 року, в загальному розмірі 84215,00 грн (вісімдесят чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 00 коп.), з яких: 7000,00 грн тіло кредиту, 77215,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» станом на 11.02.2022 року; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок), задоволено частково заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), а у задоволенні іншої частини вимог позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Також у резолютивній частині рішення суду сторонам було роз`яснено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вказане рішення суду від 02.12.2024 року набрало законної сили станом на 09.01.2025 року, відповідно до вимог статті 273 ЦПК України.

21.07.2025 року судом були видані виконавчі листи, строк пред`явлення яких до виконання визначено до 09.01.2028 року.

Виконавчі листи представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було видано 21.07.2025 року, відповідно до заяви позивача від 11.03.2025 року.

Станом на 11.08.2025 року в матеріалах справи відсутні відомості та будь-які письмові докази щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих листів, виданих у справі №203/1570/24 від 21.07.2025 року, та щодо відкриття виконавчих проваджень.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до положень статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, та з виконанням боржником судового рішення.

Так, підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до положень статей 599, 600, 601, 604, 605, 606, 607, 608 609 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином , переданням відступного , зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі, неможливістю його виконання, смертю фізичної особи, ліквідацією юридичної особи.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/15-ц, від 11.07.2019 року у справі №910/8665/17, які на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», у зв`язку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас відповідно до положень статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Аналіз викладеного вище дає суду підстави для висновку про те, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі ЦПК України. Натомість ЦПК України не передбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили, та підлягає обов`язковому виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого її обов`язок як боржника припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України, або те, що станом на день видачі виконавчих листів рішення суду першої інстанції було оскаржене в апеляційному порядку.

Отже, закон не визначає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Крім того, за загальним правилом, рішення суду набрало законної сили станом на 09.01.2025 року, відповідно до вимог статті 273 ЦПК України. Відомостей про апеляційне оскарження рішення суду ані станом на 09.01.2025 року, ані станом на 21.07.2025 року, ані станом на 11.08.2025 року, на адресу суду не надходило.

Зважаючи на відсутність у суду станом на 09.01.2025 року та станом на 21.07.2025 року будь-яких відомостей про подані апеляційні скарги на рішення суду від 02.12.2024 року, судом були видані виконавчі листи у справі №203/1570/24 за заявою позивача (стягувача).

Суд, вирішуючи по суті заяву відповідача, враховує те, що рішення суду від 02.12.2024 року у справі №203/1570/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/2 від 02.12.2020 року в загальному розмірі 84215,00 грн (вісімдесят чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 00 коп.), з яких: 7000,00 грн тіло кредиту, 77215,00 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» станом на 11.02.2022 року, судового збору у розмірі 3028,00 грн, та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, станом на 09.01.2025 року, набрало законної сили, не було оскаржене в апеляційному порядку та не виконане.

Натомість, відповідач не позбавлений права на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у разі незгоди з ним, та з огляду на неотримання ним повного рішення суду у день складення. При цьому відкрите виконавче провадження підлягає зупиненню у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду. Відтак у суду відсутні правові підстави вважати, що виконавчі листи були видані помилково, та є такими, що не підлягають виконанню, як і відсутні підстави для заборони приймати виконавчий документ до виконання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 273, 353, 354, 355, 432 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі №203/1570/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва