Справа № 727/2147/25
Провадження № 2/727/828/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

29 жовтня 2025 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівців у складі:

головуючої судді - Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань - Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватне підприємство «Санітарія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: приватне підприємство «Санітарія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 50 000 грн., моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., завданої залиттям квартири, та судових витрат, вимоги якого обґрунтовано наступними обставинами.

Позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вже протягом двох років ванна кімната в ній затоплюється сусідами, які мешкають на п`ятому поверсі цього будинку, після користування останніми ванною або пральною машиною.

Посилаючись на те, що старі каналізаційні труби в її квартирі замуровані та закладені плиткою, відповідачка замінити їх відмовляється, доступу для обстеження своїх приміщень та заміни несправної труби не надає, мотивуючи тим, що у них у квартирі сухо.

23.09.2024 відбулось чергове залиття, про що складено ПП «Санітарія» 24.09.2024 року.

Проте, і після цього протікання води в квартирі відповідачки та затоплення внаслідок цього квартири позивачів продовжилось, в зв`язку із чим, на їх звернення з цього приводу до ПП «Санітарія» 23.12.2024 року, був складений відповідний акт про обстеження та виявлення залиття ванної кімнати, але добровільно усунути протікання ОСОБА_3 знову відмовилася.

Внаслідок залиття їх квартири позивачам завдано збитків у вигляді реальної вартості втраченого майна або виконання робіт на відновлення пошкоджених речей , розмір яких орієнтовно складає 50 000 грн., а також заподіяно моральну шкоду, яка полягає в їх душевних стражданнях в зв`язку із протиправною поведінкою відповідачки, спричиненні емоційного напруження, що тягне за собою в сукупності психологічний дискомфорт та моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, розмір якої, виходячи з характеру та обсягу, тяжкості вимушених змін у житті, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оцінюють у 10 000 грн.

Ухвалою судді від 07.03.2025 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

28.03.2025 року відповідачкою ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити у задоволенні вимог позивачів за їх необґрунтованістю та безпідставністю, вважаючи позов таким, що поданий з метою шахрайства та отримання неправомірної вигоди з огляду на наступне.

Акти комісії ПП «Санітарія» від 24.09.2024 року та від 23.12.2024 року не відповідають Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій та додатку до них № 4, якими визначено форму та зміст такого документу, тобто не містять необхідних відомостей та складені за її відсутності, причина залиття квартири позивачів внаслідок протікання каналізаційної труби під ванною в її квартирі є лише припущенням, інформація, викладена у листі Департаменту інфраструктури та благоустрою ЧМР від 29.10.2024 року, тільки копіює зміст цих актів, жодних обстежень в її квартирі не проводилося.

Одночасно відповідачка вказує, що позивачам нею надавався повний доступ до ванної кімнати, кухні, центрального стояка водовідведення, і щоразу вони переконувалися, що жодні ознаки протікання води в цих приміщеннях відсутні. Викликані нею сантехніки ПП «Санітарія» цих обставин теж не виявили, а її пропозицію викликати кваліфікованого спеціаліста з ендоскопом, щоб встановити точне місце витоку, не розбиваючи підлогу в її ванній, та поділити витрати на таке обстеження відхилили. Також, навіть, коли її не було вдома кілька днів поспіль, отже водою ніхто в її квартирі не користувався, позивачі все одно висловлювали їй претензії щодо їх затоплення.

Таким чином, на думку ОСОБА_3 , надані позивачами докази не є належними та допустимими, не доводять її вину в неодноразовому залитті їх квартири, причинно-наслідковий зв`язок таких затоплень, пошкодження внаслідок цього майна та її діями/бездіяльністю, а також факти та розмір заподіяної шкоди (майнової та моральної) з огляду, зокрема, на сплив значного часу після таких подій до дня їх звернення до суду з позовом та на відсутність доказів на підтвердження зв`язку між залиттями квартири та погіршенням стану здоров`я позивачів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.04.2025 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження зупинено та поновлено його після отримання висновку експерта ухвалою судді від 08.09.2025 року.

Після проведення судової будівельно-технічної експертизи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням її висновків, у поданій ними позовній заяві в новій редакції зменшили свої вимоги про відшкодування майнової шкоди до розміру 7 651 грн., моральну шкоду просять стягнути в сумі 10 000 грн. на користь кожного з позивачів.

Згідно ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.4 статті 4 ЦПК України жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, процесуальні права та обов`язки сторін встановлені статтею 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, суд виходить з того, що відповідно до практики ЄСПЛ надмірний формалізм вважається порушенням права на справедливий суд, а, відтак, враховуючи призначення судом експертизи та наявність її висновку, вважає за можливе розглядати справу в межах остаточно заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовних вимог.

Представник третьої особи ПП «Санітарія» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, а тому суд вважав за можливе її розглядати за його відсутності.

Заслухавши в судовому засіданні позивачів, які підтримали позов з урахуванням зміни ними своїх вимог, посилаючись на викладені у ньому обставини, їх представників, відповідачку ОСОБА_3 , яка в обґрунтування своїх заперечень проти позову послалась на доводи, викладені нею у відзивах на позов письмово, тобто на відсутність доказів її вини, а також на відсутність порушень з експлуатації житла нею як власником цього майна та складання експертом свого висновку через значний час з дня залиття квартири позивачів, що викликає у неї сумнів у його об`єктивності та реальності, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 151 ЖК громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України.

Згідно з частиною 4 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки в його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_3 є власницею розташованої поверхом вище в цьому ж будинку квартири АДРЕСА_2 .

З відповіді Департаменту інфраструктури Чернівецької міської ради на колективне звернення співвласників будинку АДРЕСА_3 щодо систематичного затоплення санвузла квартири позивачів сусідами з п`ятого поверху через несправність їхніх каналізаційних мереж , наявної в матеріалах справи, вбачається, що згідно інформації управителя будинку ПП «Санітарія», неодноразовими виходами їх працівників на адресу було встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 здійснено обкладення внутрішньоквартирних каналізаційних мереж керамічною плиткою та власники відмовляються її демонтувати для встановлення причин витоків води та усунення причин затоплення сусідів. Рекомендовано вирішити питання ремонту каналізаційних мереж квартири АДРЕСА_2 на добросусідських стосунках або в судовому порядку.

Згідно з актом обстеження від 24.09.2024 року щодо залиття, аварії, що трапилось на ситемі ХВП, ЦО, 23.09.2024 року у результаті обстежень квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 було виявлено залиття ванної кімнати в квартирі АДРЕСА_4 (стеля, стіни) рідиною ( ймовірно каналізаційними стоками), у квартирі АДРЕСА_2 видимих витоків не виявлено, однак сантехнік припустив, що тече каналізаційна труба під ванною в цій квартирі, проте вона замурована, а зробити до неї доступ мешканці відмовились, їм рекомендовано зробити доступ до каналізаційних мереж та усунути протікання.

З акту обстеження щодо залиття, аварії, що трапилось на ситемі ХВП,ЦО від 23.12.2024 року, вбачається, що цього дня 23.12.2024 року в будинку АДРЕСА_3 у квартирі АДРЕСА_4 під час обстеження також виявлено залиття ванни (стеля, стіни) рідиною ( ймовірно каналізаційними стоками). До квартири АДРЕСА_2 сантехнік потрапити не зміг, проте попередньо було встановлено (перший акт від 24.09.2024 року), що її мешканці відмовились надавати доступ до каналізаційної труби під ванною, з якої за припущенням сантехніка тече вода, проте вона замурована. Мешканцям квартири АДРЕСА_2 рекомендовано зробити доступ до каналізаційних мереж та усунути протікання.

У наданих на виконання ухвали суду від 24.09.2025 року про витребування доказів, якою було задоволено відповідне клопотання відповідачки, управляючою компанією «Санітарія» копіях сторінок журналів звернень та заявок громадян зафіксовано, в тому числі, за 2023 рік три звернення з квартири АДРЕСА_1 про залиття їх квартири сусідами (24.04.2023, 17.07.2023 та 02.08.2023 року), а також три звернення (24.04.2023, 25.04.2023, 06.06.2023), у двох з яких міститься повідомлення мешканців квартири АДРЕСА_2 в цьому ж будинку про затоплення квартири АДРЕСА_4 ; за 2024 рік три звернення (23.09.2024 року,30.09.2024, 23.12.2024 року) з квартири АДРЕСА_4 про її залиття сусідами, зокрема з квартири АДРЕСА_2 зверху.

Згідно з висновком експерта № 76 із доданою до нього фото таблицею, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 липня -18 серпня 2025 року:

1. У приміщенні ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , наявні наступні пошкодження конструктивних елементів, що виникли внаслідок її залиття:

- насичення вологою (у вигляді плям сірого та жовто-коричневого кольору з тріщинами штукатурного та частковим руйнуванням фарбового шару) оздоблення цегляних стін штукатуркою та водоемульсійним фарбуванням, площею 1,02м';

- насичення вологою (в вигляді плям сірого та жовто-коричневого кольору з частковим руйнуванням фарбового шару) обшивання ніші плитами ДВП з водоемульсійним фарбуванням, площею 1,29 м2;

- насичення вологою (в вигляді плям сірого та сіро-коричневого кольору з тріщинами штукатурного та частковим руйнуванням фарбового шару) оздоблення стелі (збірних залізобетонних панелей перекриття) штукатуркою та водоемульсійним фарбуванням,

площею 1,06м2;

У приміщенні кухні квартири

АДРЕСА_1 , наявні наступні пошкодження конструктивних елементів та їх оздоблення, що виникли внаслідок залиття:

- насичення вологою (в вигляді плям сірого кольору з тріщинами штукатурного та частковим руйнуванням фарбового шару) оздоблення стелі (збірних залізобетонних панелей перекриття) штукатуркою та водоемульсійним фарбуванням, площею 0,35м2. 2. Причиною залиттів квартири АДРЕСА_1 , а саме спричинених залиттями, які відбулись, 23.09.2024 року та з 19.12.2024 року по 22.12.2024 року, є просочення води з розташованої поверхом вище квартири N? 226, проте достовірно встановити наявність та місце течі, доступними експерту неруйнівними методами експерту не надається можливим; найбільш імовірнішим місцем звідки йде витік води є забетонована в підлогу ділянка чавунної труби внутрішньо-квартирної мережі каналізації (водовідведення), через яку здійснюється відведення каналізаційних вод з кухонної мийки або купальної ванни в загально-будинкову внутрішню каналізаційну мережу.

Отже, вищезазначені докази, яким суд надає оцінку, виходячи з їх сукупності, свідчать про доведеність факту залиття квартири позивачів, в тому числі і ті, що сталися 23.09.та 23.12.2024 року, внаслідок просочення води в квартиру АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_2 , власницею якої є відповідачка.

При цьому слід зазначити, що в судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечувала, що залиття квартири АДРЕСА_4 дійсно відбувались протягом тривалого часу, стверджувала лише про ймовірну наявність інших його причин, проте доказів на підтвердження таких обставин суду не надала.

Натомість, у ході розгляду справи відповідачка повідомила, що у вересні 2025 року в її квартирі АДРЕСА_2 було замінено трубу під ванною, а відповідачі підтвердили, що після цього ремонту залиття їх квартири припинилось, що також вказує на обґрунтованість доводів останніх про наявність витоку води саме з належних ОСОБА_3 приміщень .

Посилання ОСОБА_3 на те, що акти від 24.09.2024 року та від 23.12.2024 року складені з порушенням вимог чинного законодавства є слушними, оскільки за своїм змістом вони не відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, однак така невідповідність затвердженій формі не спростовує фактів залиття квартири позивачів 23.09.2024 року та 23.12.2024 року та не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди у разі доведеності факту залиття. Такі події підтверджуються іншими вищепереліченими доказами, зокрема відомостями, наданими ПП «Санітарія» про виклик сантехніків у зазначені дати тощо, висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, що входять до предмета доказування,

Крім того, з Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 вбачається, що вказані акти складаються для фіксування факту залиття квартири та наслідків, які спричинили дане залиття, тобто є доказом у справі щодо відшкодування шкоди заподіяної таким залиттям. У визначеному законом порядку відповідачкою зазначені акти оскаржено не було.

Відповідачка також не погоджується із висновком експерта та сумнівається в його об`єктивності, водночас чітко визначену у ньому причину залиття квартири позивачів виток води з належної їй квартири, а також розмір завданих збитків нею не спростовано, клопотань при призначення інших експертиз не заявлялось та інших доказів щодо визначення вартості шкоди не надано.

Сплив на момент проведення експертного дослідження значного часу після залиття, на що також зверталася увага суду відповідачкою, також не спростовує факту залиття квартири відповідачів з її вини та розмір заподіяної останнім майнової шкоди цим залиттям з огляду на відсутність належних доказів, які б доводили інші обставини та розмір збитків .

При цьому судом встановлено, що відповідно до поповерхового розташування квартир у будинку АДРЕСА_3 , поверхом вище, саме над квартирою АДРЕСА_4 , розташована така ж сама квартира АДРЕСА_2 , у якій, зокрема, кухня та ванна кімната розташована відповідно над кухнею та ванною кімнатою квартири АДРЕСА_4 .

За результатами проведеного експертного дослідження, а також, виходячи з розташування та характеру пошкоджень стін та стелі в приміщеннях квартири N? 210, експерт робить висновок про те, що у результаті залиття пошкоджено стіни та стелю приміщення ванної кімнати, а також стелю в приміщенні кухні у квартирі АДРЕСА_4 . Таким чином, факт залиття стелі квартири відповідачів підтверджує те, що заподіювачем шкоди може бути лише власниця квартири АДРЕСА_2 , з якої і відбулось залиття.

Також, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося ОСОБА_3 в ході судового розгляду, каналізаційна труба під ванною в її квартирі на момент подій, які розглядаються, дійсно була замурована, можливості розібрати плитку з метою її обстеження та виявлення можливої причини залиття представникам ПП «Санітарія» надано не було, що підтверджує викладені в актах від 24.09.2024 року та від 23.12.2024 року обставини про ненадання допуску мешканцями квартири АДРЕСА_2 до їх помешкання й, відповідно, доказів на спростування вказаного відповідачка суду не надала. Такі дії свідчать про свідоме зловживання відповідачкою своїми правами для неможливості точного встановлення причин залиття.

Таким чином, оцінивши подані позивачами доказами, суд встановив, що залиття квартири АДРЕСА_1 , в тому числі 23.09.та 23.12.2024 року, відбулося з вини відповідачки, яка своєчасно не організувала належний ремонт внутрішньо - квартирної мережі каналізації в своєму приміщенні, а також не забезпечила доступ до нього представникам обслуговуючої організації для усунення причин аварії.

Оскільки позивачами було доведено наявність шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною їм шкодою та залиттям, ОСОБА_3 не спростувала презумпцію своєї вини, вона є власницею майна, що стало причиною залиття іншої квартири, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на неї, як особу, яка завдала збитки майну позивачів, обов`язку по відшкодуванню їм майнової шкоди.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд також виходить із висновку експерта від 30 липня -18 серпня 2025 року та ненадання відповідачкою доказів на його спростування.

Згідно із цим висновком вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , внаслідок залиттів, що відбулись 23.09.2024 року та з 19.12.2024 року по 22.12.2024 року, визначена станом на час проведення експертизи, з урахуванням опосередкованих цін на будівельні матеріали (матеріали, вироби і комплекти), за переліком та обсягами виконання робіт зазначеними в дослідницькій частині Висновку становить - 7651,00 (сім тисяч шістсот ?ятдесят одну) грн., з ПДВ.

Розмір матеріальної (майнової) шкоди, спричиненої внаслідок залиттів квартири АДРЕСА_1 , що відбулись 23.09.2024 року та з 19.12.2024 року по 22.12. 2024 року, визначений станом на час проведення експертизи, становить 7 316,00 (сім тисяч триста шістнадцять) грн., з ПДВ .

Проте, позивачі просять стягнути з відповідачки на їх користь лише майнову шкоду, розмір якої ними визначено в уточнених позовних вимогах в сумі 7651 грн., тоді як згідно висновку експерта він дорівнює 7 316 грн., з ПДВ.

При цьому позивачами не надано доказів проведення відновлювального ремонту їх квартири особою, яка є платником ПДВ, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 5 852, 80 грн., тобто, за виключенням ПДВ в сумі 1 463,20 грн.(20%), оскільки збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку.

Також, з огляду на положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, оскільки квартира позивачів пошкоджена з вини відповідачки, яка ухилялася від належного усунення причин і наслідків залиття та допустила їх неодноразово, у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди відмовляється, враховуючи при цьому обставини справи, характер і тривалість порушення прав позивачів, розмір завданих їм збитків, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, порушення звичайного ритму їх життя, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачів грошову компенсацію заподіяної їм моральної шкоди, визначивши її розмір в сумі 10 000 грн. (по 5 000 грн. кожному).

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Частинами 1-2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами були понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн. згідно квитанції № 9940-1312-2050-5088 від 05.03.2025 року, а також витрати за проведення судової експертизи згідно платіжної інструкції від 26.05. 2025 року в сумі 8280 грн., а всього 9248,96 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідачки на користь позивача 15 852,80 грн. заподіяної шкоди в її загальному розмірі, що становить 57,33 % задоволення їх позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору та проведення експертизи слід відшкодувати в сумі 5302,43 грн. (9 248,96 грн. х 57,33%) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватне підприємство «Санітарія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 5 852, 80 грн. у відшкодування майнової шкоди внаслідок залиття квартири, у відшкодування моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, 10 000 грн. (по 5 000 грн. кожному), а також 5302,43 грн. у відшкодування судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. Рішення суду може бути оскаржене через Шевченківський районний суд м. Чернівці до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повне рішення складено 03.11.2025 року

Суддя М. Є. Бойко