Справа № 211/1695/21
Провадження № 4-с/211/25/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Рагозіної С.О.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районний суд міста Кривого Рогу зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), боржник ОСОБА_2 , в якій вказав, щоДовгинцівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області було видано виконавчий лист на виконання рішення по справі № 211/1695/21 від 14.09.2024 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 24 185,65 грн., який був поданий до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіональної управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №66922568. Однак стягнення з боржника не проводилось. ОСОБА_1 декілька разів особисто звертався до державної виконавчої служби де йому повідомляли, що вживають всі необхідні дії для виконання виконавчого провадження.

Однак 02.06.2025 року було отримано відповідь №63709/4 від 21.05.2025 р. про неможливість стягнення та було повідомлено що ВП завершено.

В даній постанові вказано, що у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення і, вжиті заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, та він служить в ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , виконавче провадження на підставі п.10 ч.І ст.49 та ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» слід закінчити.

З даною постановою заявник не згоден та вважає дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби незаконними. Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.10.2024 р. про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області по справі № 211/1695/21 від 14.09.2024 року, а виконавчий лист повернути у відділ ДВС Воловецького районного управління юстиції для подальшого виконання Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 19 червня 2025 року скарга була прийнята до провадження Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу та призначена до розгляду.

Відповідно до відзиву державного виконавця, який надійшов до суду 18 серпня 2025 року, вказано, що з викладеними у скарзі доводами відділ не погоджується та заперечує в повному обсязі, посилаючись, на те, що головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грінченко О.Л., відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і виконавчі дії вчинено в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства. Просили в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Павленко В.В. надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні скарги наполягали.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги його було повідомлено належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши докази, які надані до скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На підставі ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом, що передбачено ст. 449 ЦПК України.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

На виконанні Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) перебувало зведене виконавче провадження № 66922568, у складі

якого перебувало виконавче провадження № 67357551, з примусового виконання

виконавчого листа № 211/1695/21 від 14.09.2021 виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 борг у розмірі 24185,65 грн., який надійшов на

виконання до відділу ДВС 02.11.2021 року за місцем проживання боржника: АДРЕСА_2 .

На підставі ст.ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» 03.11.2021

державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

копії якої того ж дня за вих. № 96495 були направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та відома.

В процесі примусового виконання виконавчого провадження, державним виконавцем направлялися запити до наступних установ: Державною фіскальною службою України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, про номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами, до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про номери рахунків - відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями інформації відносно даного боржника не знайдено.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб - інформації відносно даного боржника не знайдено.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії відносно даного боржника не знайдено.

Згідно відповідей Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів було встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України Згідно відповідей про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника інформації відносно даного боржника не знайдено.

Керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, яка зареєстрована у відповідних реєстрах.

Також 04.11.2021 керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, підписано ЕЦП та направлено до відповідних банків для виконання.

Згідно відповіді ПФУ про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про їх останнє місце роботи, місяць та рік, останнього місця роботи фізичної особи - боржника, 01.02.2024 року у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

29.05.2024, відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем винесено повторно постанову про арешт коштів боржника, підписано ЕЦП та направлено до відповідних банків для виконання.

23.10.2024 відповідно до п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна та грошових коштів на рахунках боржника та разом з оригіналом виконавчого документа надіслана за адресою стягувана.

У частині другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до частини 1статті 10 Закону № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 та п. 1, ч. 2, ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У пункті 9 ст. 37 Закону №1404-VIII зазначено, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

У пункті 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі -Інструкція № 512/5) встановлено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 37 Закону 1404-VIII.

Спірні правовідносини виникли з приводу повернення виконавчого документу стягувачу згідно із пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішення, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавців.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішення, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому- числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробіть: пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягуз предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, а:»: встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Слід зауважити, що стягувач повторно виконавчий лист № 211/1695/21 від 14.09.2021 виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 24185,65 грн., на адресу відділу на примусове виконання не надав.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави відновлення виконавчого провадження, а саме: у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, головним державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грінченко О.Л., відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і виконавчі дії вчинено в повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства.

Окрім цього, завершення виконавчого провадження згідно п. 2 ст. 37 Закону не порушує прав стягувача, та не позбавляє стягувача права повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання. Навпаки, статтею 37 Закону прямо встановлене право повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Керуючись статтями259,260,450,451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів після проголошення.

Суддя: С. О. Рагозіна