Справа № 331/3966/25
Провадження № 2/331/2600/2025
07 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя
у складі головуючого судді: Антоненко М.В.,
при секретарі судового засідання: Мироненко О.В.
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
11 липня 2025 року АТ «АСВІО БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 вересня 2020 року між АТ «АСВІО БАНК» та відповідачем укладено договір № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом. Відповідно до п.1.1. договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф № 112 та комплект ключів до нього на строк з 02 вересня 2020 року по 03 березня 2021 року для зберігання клієнтом документів, грошових коштів та інших цінностей. Згідно з п.п. а п.7.4. договору, клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом в сумі 1592,50 грн., ПДВ 318,50 грн, а всього 1911,00 грн. Відповідачу надано у тимчасове користування сейф розміром 75*300*425.
01.03.2021 між АТ «АСВІО БАНК» та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору. На підставі додаткової угоди від 01 березня 2021 року строк дії договору продовжено з 02 вересня 2020 року по 04 березня 2022 року.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 28.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч. 1 ст .280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 02 вересня 2020 року між АТ «АСВІО БАНК» та відповідачем укладено договір № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом.
Відповідно до п.1.1. договору, банк надає, а клієнт приймає в тимчасове платне користування індивідуальний сейф № 112 та комплект ключів до нього на строк з 02 вересня 2020 року по 03 березня 2021 року для зберігання клієнтом документів.
Згідно з п.п. а п.7.4. договору, клієнт вносить плату за весь строк користування сейфом в сумі 1592,50 грн., ПДВ 318,50 грн., а всього 1911,00 грн.
Відповідачу надано у тимчасове користування сейф розміром 75*300*425, за заявою клієнта строк дії договору продовжено.
01.03.2021 між АТ «АСВІО БАНК» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 1758/3. На підставі додаткової угоди від 01 березня 2021 року строк дії договору продовжено з 02 вересня 2020 року по 04 березня 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 971 ЦК України до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцію № TR.4132 від 08.07.2025 року.
Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028,00 грн. у відшкодування судових витрат. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію договору № 38 про надання правової допомоги від 27.01.2025 року, укладеним між адвокатом Лисенком В.М. та AT «АСВІО БАНК», в особі Голови правління Шуліки Є.Є.; копію додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 08.07.2025 року до додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року.
Згідно з п. 1 додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, дана додаткова угода визначає вартість правової допомоги, що надається адвокатом клієнту та порядок виплати грошової винагороди (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у межах справи за позовом AT «АСВІО БАНК» до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за Договором № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом від 02.09.2020 року.
Як визначено у п. 2 додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, адвокат зобов`язується здійснювати дослідження та аналіз Договору № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом від 02.09.2020 року та збір документів, що підтверджують право вимоги заборгованості за договором; аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом від 02.09.2020 року.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 08.07.2025 року до додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, сторони уклали цей акт приймання-передачі правової допомоги за додатковою угодою № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року про наступне: відповідно до п. 5 додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року до договору про надання правової допомоги № 38 від 27.01.2025 року, AT «АСВІО БАНК» приймає надані послуги правової допомоги, що виконані на підставі п. 2 додаткової угоди № 73 від 03.07.2025 року від адвоката Лисенка В.М., а саме: здійснення дослідження та аналіз Договору № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом від 02.09.2020 року та документів, що підтверджують право вимоги заборгованості за договором; аналіз судової практики та формування правової позиції, а також підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором № 1758/3 про користування індивідуальним сейфом від 02.09.2020 року. Послуги надані в повному обсязі.
При цьому, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц та від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Більш того, суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Отже, враховуючи обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на правничу допомогу до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, беручи до уваги, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, та з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат та частково стягнувши з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 610, 611, 626, 629, 759, 762, 971 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-289, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «АСВІО БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складений 07 листопада 2025 року.
Суддя: М.В. Антоненко