Справа № 354/267/25
Провадження по справі № 2-о/354/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Остап`юк М.В.

за участю секретаря: Крицкалюк Я.М.

з участю учасників:

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: адвоката Гарбар Ю.О.

представника заінтересованої особи: Михайлова О.В.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява мотивована тим, заявник ОСОБА_1 утримує сина дружини від першого шлюбу - ОСОБА_4 . З серпня 2022 року заявник одружений з ОСОБА_5 . У шлюбі в них народилось ще двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина дружини від першого шлюбу проживає з ними. Біологічний батько дитини ОСОБА_4 ОСОБА_3 , дитині матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не бере, життям дитини не цікавиться. Заявник повністю утримує дитину дружини від першого шлюбу, піклується про нього, бере активну участь у його житті, матеріально забезпечує, займається вихованням, сприяє фізичному та духовному розвитку та має стійкий емоційний зв`язок з ним. Зазначає, що його дохід є фактично єдиним джерелом існування дитини ОСОБА_4 . Однак, заявник є військовослужбовцем. На даний проходить військову службу, бере участь у бойових діях. Його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тобто не працює. У неї не має батьків, не має жодної підтримки, щоб допомогти. Самостійно виховує трьох дітей. Заявник наразі єдина людина, яка може і здійснює повне утримання дружини, двох спільних дітей та дитини дружини від першого шлюбу. В зв`язку з цим, заявник просить встановити факт перебування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утриманні.

Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20 травня 2025 року залучено до участі у справі заінтересовану особу Військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 11.06.2023 року залучено до участі у справі заінтересованих осіб законних представників малолітнього ОСОБА_4 його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявник підтримав доводи заяви та просив суд встановити факт перебування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утриманні.

У судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_5 , яка є матір`ю та законним представником малолітнього ОСОБА_4 пояснила, що дійсно заявник є єдиним, хто утримує їхню сім`ю. З колишнім чоловіком та біологічним батьком вона не підтримує жодних стосунків, останній проживає за кордоном, має іншу сім`ю, сином не цікавиться та жодної допомоги не надає. Вона не зверталася із позовною заявою про стягнення аліментів з колишнього чоловіка на утримання сина, оскільки не хоче щоб в майбутньому син мав обов`язки перед батьком. З колишнім чоловіком вона не спілкується взагалі, він їх покинув, його життя їй невідоме. Повідомила, що її батьки померли. Рідних братів і сестер не має. Зазначила, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Ніде не працює, не має джерел доходів. Заявник є єдиною людиною, яка їй допомагає та утримує сім`ю. Просила задовольнити заяву та встановити факт перебування малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні заявника.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 заперечив можливість задоволення вказаної заяви, оскільки на заявника не покладено обов`язку утримувати пасинка, це є його добровільне бажання. Просив відмовити у задоволенні заяви у зв`язку з безпідставністю.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , який є батьком малолітнього ОСОБА_4 подав заяву, у якій повідомив, що його син проживає з матір`ю та відчимом ОСОБА_1 , який утримує та виховує його. У зв`язку з тим, що він знаходиться за кордоном, участі у вихованні дитини не приймає та матеріально не забезпечує.

Представник заінтересованої особи ВЧ НОМЕР_2 від 03.04.2025 № 794 повідомила, що Військова частина не може виступати заінтересованою особою у цій справі, оскільки солдата ОСОБА_1 з 11.02.2025 року виключено зі списків особового складу цієї частини та направлено до нового місця служби у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що є друзями та сусідами заявника та його дружини ОСОБА_2 підтвердили факт утримання заявником сина дружини від першого шлюбу ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 13.08.2025 року.

Від шлюбу мають двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 18.07.2023 року та Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 15.01.2025 року).

Також встановлено, що дружина заявника має сина від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Витягами з реєстру територіальної громади від 21.01.2025 року та Акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.01.2025 року малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та вітчимом ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , біологічного батька малолітнього ОСОБА_4 , посвідчену нотаріальною конторою нотаріуса Лукаша Слотвінського в м. Конти-Вроцлавські (Республіка Польща) 29.07.2025 року, зареєстровану в реєстрі за № 1482, біологічний батько хлопчика повідомляє, що у зв`язку з тим, що знаходиться за кордоном, участі у вихованні сина не бере, матеріально не забезпечує дитину.

Відповідно до листа Надвірнянського відділу Державної виконавчої служби Надвірнянського району Івано-Франківської області від 04.02.2025 № 33 на виконанні в ДВС не перебувають виконавчі листи про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

У судовому засіданні мати дитини ОСОБА_2 повідомила, що не зверталася до суду про стягнення аліментів з колишнього чоловіка на утримання малолітнього сина.

Згідно довідки від 16.06.2025 Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 за контрактом з 12.02.2025 по теперішній час.

Відповідно до Довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 21.05.2025 року № 73, ОСОБА_11 , батько першого чоловіка дружини заявника, отримує пенсію за віком.

Згідно з довідкою ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 21.05.2025 року № 72, ОСОБА_12 , мати біологічного батька ОСОБА_3 , також є пенсіонеркою.

Згідно свідоцтв про смерть серії НОМЕР_6 від 23.08.2000 року та серії НОМЕР_7 від 02.04.1996 року, батьки ОСОБА_2 - ОСОБА_13 і ОСОБА_14 померли.

Як вбачається з довідки Яремчанської АЗПСМ від 28.01.2025 малолітній ОСОБА_4 звертався до лікаря педіатра впродовж двох років у супроводі матері та вітчима.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У відповідності 315 318 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів перебування на утриманні, якщо вони мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення особистих немайнових чи майнових прав.

Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 14 та частиною першою статті 15 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені статтями150-151 СК України.

За приписами частини другої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статтей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як заявник у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється.

За твердженням заявника вбачається, що з моменту перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 її малолітній син від попереднього шлюбу проживає разом з ними та знаходяться на його одноособовому утриманні.

Статтею 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Як було зазначено вище, сімейне законодавство, а саме стаття 268 СК України передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка.

Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню.

Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер.

Матеріали справи свідчать про те, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має рідного батька - ОСОБА_3 .

Батько дитини не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку надання коштів на утримання дитини.

Заявник вказує, що з моменту спільного проживання із ОСОБА_2 її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним, він надає йому належне утримання та турботу.

Законом не заборонено добровільно утримувати неповнолітніх дітей своєї дружини від першого шлюбу, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 .

Суду не було надано доказів того, що у заявника як у вітчима виник обов`язок утримувати неповнолітнього сина його дружини від першого шлюбу. Надання ж матеріального утримання чужій дитині добровільно (навіть в разі доведення такого факту) не означає, що дитина перебуває на утриманні особи в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Виходячи з аналізу вищевказаних норм та обставин суд зазначає, що заявник як вітчим та за згодою матері дитини може добровільно брати участь у вихованні чи навіть утриманні дитини своєї дружини, проте це не породжує юридичного обов`язку щодо утримання заявником цієї дитини.

Таким чином, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви на даний час ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні дитини.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.10.2025 року.

Суддя: Марія ОСТАП`ЮК