Справа № 344/8517/25
Провадження № 22-ц/4808/1708/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюти І.О., ознайомившись з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Пастернак І.А. 18 вересня 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в сумі 58970, 36 грн,

в с т а н о в и в :

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

На вказане рішення директор ТОВ «Благоустрій М-Груп» Макогон З.І. подала 31 жовтня 2025 року апеляційну скаргу, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 354, 356 ЦПК України, а саме: апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення та не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд».

Стаття 356 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Щодо поновлення строку

У відповідності до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцятиднів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Апеляційний суд зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, директор ТОВ «Благоустрій М-Груп» Макогон З.І. 31 жовтня 2025 року подала апеляційну скаргу.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області постановлено 18 вересня 2025 року, повний текст рішення складено 29 вересня 2025 року. Отже, останнім днем на подання апеляційної скарги була середа 29 жовтня 2025 року, тобто апелянтом подано апеляційну скаргу з пропущенням строку на апеляційне оскарження.

У апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що він ознайомився з оскаржуваним рішенням суду 21 жовтня 2025 року через електронний кабінет в системі «Електронний суд». Однак, жодних доказів на підтвердження зазначеного, до матеріалів апеляційної скарги не долучено. Крім того, апелянт не просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Івано-Франківського міського суду від 18 вересня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на апеляційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що апелянт не дотримався строків оскарження рішення суду першої інстанції та в апеляційній скарзі не зазначає причин пропуску такого строку і не просить його поновити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

На підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту про отримання копії оскаржуваного судового рішення, довідка із суду або навести інші підстави з відповідними доказами.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.

Щодо наявності або відсутності електронного кабінету

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами».

Відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) (далі- ЄСІТС (модулі)), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

В апеляційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи та у особи, яка подає апеляційну скаргу (пункт 2 частини 2 статті 356 ЦПК України).

Від імені ТОВ «Благоустрій М-Груп» апеляційна скарга подана та підписана директором Макогон З.І. в паперовій формі. Проте, у апеляційній скарзі не зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» та інших учасників справи.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати особі, що подає апеляційну скаргу, строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: 1) подати обґрунтовану заяву про поновлення строку із зазначенням поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення та надання доказів на підтвердження цього; 2) надати уточнену апеляційну скаргу, в якій зазначити відомості про наявність у особи, що подала апеляційну скаргу та інших учасників справи електронного кабінету із зазначенням його адреси, у випадку відсутності такого здійснити його реєстрацію або повідомити про існування обставин, зазначених в абзаці 3 частини шостої статті 14 ЦПК України, які слід направити на адресу Івано-Франківського апеляційного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції без усунення вказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій М-Груп» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року, залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

В разі невиконання цієї ухвали в частині щодо зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення в зазначений термін, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В разі невиконання цієї ухвали в частині щодо зазначення відомостей про наявність або нездійснення реєстрації апелянтом електронного кабінету, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта