ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4557/25Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/1001/25 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Равліва Мирослава Ігоровича на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі за позовом виконувача обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Тернопільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 11.06.2024 року о 18:45 год державним інспектором з охорони навколишнього середовища Тернопільської області було складено протокол про адміністративне правопорушення №007629, в якому зафіксовано, що на водоймі Тернопільський став (м. Тернопіль), було виявлено порушення, а саме, ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» ловив рибу забороненим знаряддям лову риби - двома сітками, виготовленими з волосіні, та незаконно спіймав (вилучив) з природного середовища 16 (шістнадцять) риб виду: краснопірка-14 особин, плітка-2 особини. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», за що передбачена відповідальність ст. 91 КУпАП.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2024 року у справі №607/22741/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153, 00 грн, який стягнуто в дохід держави.

Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, яка становить 66107, 90 грн. 06.12.2024 року на адресу ОСОБА_1 скеровано досудову вимогу №1/2-6-09-3666 щодо добровільного відшкодування шкоди, а також долучено її розрахунок, однак вказаний лист повернуто в Інспекцію у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

В межах кримінального провадження №0000592 від 22.06.2024 року було проведено інженерно-екологічну експертизу, за результатами якої розмір екологічного збитку становить 66107, 90 грн.

В добровільному порядку ОСОБА_1 шкоду, завдану навколишньому середовищу, не відшкодував.

Тому відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Тернопільська окружна прокуратура просила стягнути із ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 66107, 90 грн із урахуваннях вимог Бюджетного кодексу України, з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ТГ, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на відповідний розрахунковий рахунок.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5 травня 2025 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 66107, 90 грн, з них: 30% в дохід спеціального фонду Державного бюджету України, 50% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської міської ТГ, 20% в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Тернопільської обласної прокуратури судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 3028 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04.08.2025 року поновлено строк подання заяви про перегляд заочного рішення. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 05.05.2025 року у справі за позовом виконуючого обов`язків керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Равлів М.І. просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді даної справи та скористатися своїми процесуальними правами, оскільки допущена помилка в написанні його прізвища, зокрема у позовній заяві (відомості про відповідача) та у всіх повідомленнях, які адресовані йому, невірно вказано його прізвище, зокрема зазначено ОСОБА_2 . Однак його прізвище правильно ОСОБА_3 . У зв`язку із цим всі повідомлення та виклики на судові засідання поверталися, оскільки такий адресат відсутній.

Наведене, на думку представника скаржника свідчить про те, що про всі судові засідання у даній справі відповідач не був належним чином повідомлений, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які судові виклики та повідомлення саме ОСОБА_1 .

Крім цього, адвокат Равлів М.І. вважає, що у цій справі має оцінюватись реальність завданого збитку, його невідворотність та у зв`язку з цим потреба вжиття заходів задля відновлення популяції риби у місці їх вилучення з природного середовища. Повернення риби у водойму нівелювало негативні наслідки їх незаконного вилучення з природного середовища, а відтак розрахунок завданої шкоди без її настання свідчить про необґрунтованість позовних вимог прокурора. Стягнення заявленої суми є надмірним тягарем для відповідача, непропорційним втручанням державного органу, який представляє прокурор, у право особи на майно, адже для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності скоєного правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу Тернопільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що факт повернення риби у водойму не може свідчити про відсутність шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу. Такі дії виконано посадовими особами уповноваженого органу контролю під час здійснення ними заходів державного нагляду за дотриманням законодавства та на пряму вимогу ч. 7 ст. 63 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а не порушником.

Згідно наданих пояснень порушником риба вилучались для власних потреб (протокол від 11.06.2024 № 007629), що свідчить про намір її подальшого використання, а не повернення у природне середовище. Лише внаслідок оперативності виявлення такого правопорушення об`єкти тваринного світу залишились у живому стані. Тобто, фактично відвернення таких наслідків як знищення об`єктів тваринного світу відбулося без намірів, волевиявлення та дій правопорушника. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

У відзиві акцентовано увагу, що відповідач у заяві про перегляд заочного рішення не зазначив доказів та обставин, які б мали значення для вирішення справи, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечення. Більше того, відповідач не надав жодних доказів, що могли привести до ухвалення рішення, протилежного заочному.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/22741/24 від 12.11.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні, який стягнути в дохід держави.

Зі змісту даної постанови видно, що 11.06.2024 о 18 год 45хв ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» (м.Тернопіль) здійснював заборонену діяльність, а саме ловив рибу забороненим знаряддям лову риби - двома сітками, виготовленими з волосіні, та незаконно спіймав з природного середовища 16 (шістнадцять) риб, а саме: виду «Краснопірка»-14 особин та виду «Плітка»-2 особини, що є порушенням ч.1 ст.52-1 Закону України «Про тваринний світ», ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», за що передбачена відповідальність за ст. 91 КупАП.

Постановою про закриття кримінального провадження від 28.08.2024 року, кримінальне провадження № 0000592 від 12.06.2024 року - закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В межах досудового розслідування було призначено судову інженерно-екологічну експертизу. Згідно висновку експерта №СЕ-19/120-24/7970-ФХЕД від 15.08.2024 року, розмір екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю) внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів, а саме: риби в кількості 2 шт. виду плітка та риби в кількості 14 шт. виду краснопірка, які були виловлені за допомогою ставних сіток на території природно-заповідного фонду України РЛП «Загребелля», становить 66107,90 грн.

Листом від 01.01.2025 року за №50-89-42ВИХ-25 керівник Тернопільської окружної прокуратури звернулася до Державної екологічної інспекції, в якому просила надіслати до Тернопільської окружної прокуратури інформацію про те, чи відшкодовано на даний час ОСОБА_1 шкоду, завдану порушенням вимог природоохоронного законодавства у розмірі 66107,90 грн, якщо так, то надати належним чином завірені підтверджуючі документи. Крім того, просила повідомити, чи звертатиметься Державна екологічна інспекція з позовною заявою до суду з метою стягнення з відповідача шкоди, завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства у зазначеному розмірі.

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області на звернення прокурора надала відповідь від 01.01.2025 №50-89-42ВИХ-25, у якій зазначено про надсилання на адресу ОСОБА_1 досудової вимоги 1/2-6-09-3666 від 06.12.2024 року щодо добровільного відшкодування шкоди, проте на поточний день розрахована сума шкоди залишається не відшкодованою. Також, зважаючи на обмежене фінансування коштів для сплати судового збору, Інспекція не заперечує щодо розгляду питання вжиття заходів представницького характеру у відповідності до вимог ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

Відповідно до Положення про Тернопільський регіональний ландшафтний парк «Загребелля», затвердженого розпорядженням Тернопільської міської ради народних депутатів від 23.06.1994 № 570 «Про затвердження меж та Положення Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля», даний парк є природною рекреаційною установою місцевого значення та створений з метою збереження в природному стані окремих типових природних комплексів та об`єктів.

Крім цього, належність Тернопільського регіонального ландшафтного парку «Загребелля» до об`єктів природно-заповідного фонду є загальнодоступною інформацією.

До матеріалів кримінального провадження № 0000592 від 22.02.2024 року долучено інформацію з управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації, відповідно до якої територія Тернопільського ставу входить до складу території регіонального ландшафтного парку «Загребелля» площею 630 га, оголошеного рішенням Тернопільської обласної ради від 18.03.1994 року «Про внесення змін і доповнень до мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду і затвердження Списку дикорослих, рідкісних, реліктових, ендемічних рослин, що підлягають особливій охороні та відноситься до природно-заповідного фонду України.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Зазначені вимоги у даній справі дотримано та обґрунтовано підстави для реалізації Тернопільською окружною прокуратурою права вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у водних об`єктах (їх частинах), територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 57 Закону України "Про тваринний світ" державний контроль у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими державними адміністраціями, сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і мисливського господарства та полювання, іншими державними органами відповідно до закону.

Порядок здійснення державного контролю за охороною, використанням і відтворенням тваринного світу визначається Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", цим Законом, Законом України "Про мисливське господарство та полювання", іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ", порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Порушеннями за вказаним Законом є, зокрема, порушення правил використання об`єктів тваринного світу, незаконне вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища, перевищення лімітів і порушення інших встановлених законодавством вимог використання об`єктів тваринного світу.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», ч.4, ч.5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 65 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" розміри шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про природно-заповідний фонд, визначаються на основі кадастрової еколого-економічної оцінки включених до його складу територій та об"єктів, що проводиться відповідно до цього закону, та спеціальних такс, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року № 575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування чи знищення об`єктів тваринного світу, пошкодження або знищення їх жител та споруд, місць перебування і розмноження; установлено, що індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами проводиться згідно з Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної природно-заповідному фонду підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що додається.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач порушив законодавство про охорону навколишнього природного середовища шляхом незаконного добування водних живих ресурсів, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 66107, 90 грн, яка доведена належними та допустимими доказами та підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Так, незаконний вилов ОСОБА_1 в межах Тернопільського ландшафтного парку «Загребелля» 16 риб, в тому числі виду краснопірка -14 особин, плітка -2 особини, забороненим знаряддям лову риби - двома сітками, виготовленими з волосіні, доведено постановою постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2024 року у справі №607/22741/24.

Розрахунок шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , із урахуванням здійснення правопорушення на території природно-заповідного фонду, вірно проведено експертом в межах призначеної судової інженерно-екологічної експертизи, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2022 року №575 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Визначений розмір шкоди не спростований відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що повернення риби у водойму нівелювало негативні наслідки їх незаконного вилучення з природного середовища, а відтак розрахунок завданої шкоди без її настання свідчить про необґрунтованість позовних вимог прокурора, на думку колегії суддів є безпідставними.

В постанові Верховного Суду від 10.01.2017 року у справі №541/307/17 виснувано, що тлумачення норм Закону України «Про тваринний світ» свідчить, що для відшкодування збитків за незаконне вилучення (добування) об`єктів тваринного світу не має значення, чи повернута незаконно вилучена (добута) риба у середовище свого перебування, чи ні.

Отже, шкода спричиняється не виключно знищенням об`єктів тваринного світу, а також у випадку незаконного вилучення об`єктів тваринного світу з природного середовища, незаконного добування.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення заявленої суми є надмірним тягарем для відповідача, непропорційним втручанням державного органу, який представляє прокурор, у право особи на майно, є необґрунтованими, оскільки обов`язок винної особи повністю компенсувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, встановлено законом.

Доводи апеляційної скарги про те, відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які судові виклики та повідомлення саме ОСОБА_1 , колегія суддів вважає такими, що не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Так, із матеріалів справи видно, що судом в порядку ч. 1 ст. 187 ЦПК України з`ясовано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

Так, із витягу територіальної громади від 11.03.2025 року видно, що зареєстрованим місцем проживання саме ОСОБА_1 , 22.07.1982 року відповідача у справі є: АДРЕСА_1 .

Із матеріалів справи видно, що уся судова кореспонденція надсилалася ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою його проживання.

Так, 11.03.2025 року судом першої інстанції було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, проте конверт з вкладенням повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

02.04.2025 року судом на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 направлена судова повістка про судове засідання, призначене на 29.04.2025 року, проте конверт з вкладенням повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270(далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, працівниками ПАТ «Укрпошта» на довідках про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній за вказаною адресою» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про додержання вимог пункту 91-1 Правил.

За змістом пункту 3 частини 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Помилка в написанні прізвища « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 » не є підставою для скасування рішення суду, оскільки вона має очевидний технічний характер і не впливає на ідентифікацію особи відповідача. У матеріалах справи чітко зазначено правильні персональні дані ім`я, дату народження та зареєстровану адресу проживання, за якою суд належним чином надсилав усю процесуальну кореспонденцію.

Більше того, у зв`язку із зазначеною обставиною, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04.08.2025 року відповідачу було поновлено строк для подання заяви про перегляд заочного рішення однак, у зв`язку із неподанням останнім доказів, які мають значення для справи, було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.05.2025 року.

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що у зв`язку з допущеною помилкою у прізвищі в супровідних листах та судових повістках відповідач був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді даної справи та скористатися своїми процесуальними правами, є голослівними.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Равліва Мирослава Ігоровича - залишити без задоволення.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 5 листопада 2025 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М