ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8799/25 Справа № 185/1575/25 Головуючий у першій інстанції: Болдирєва У. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Болдирєвої У.М. від 20 червня 2025 року по справі за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до ОСОБА_1 , третя особа Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, про витребування майна,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2025 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 особа з інвалідністю другої групи загального захворювання була зареєстрована та фактично мешкала за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 була забезпечена середньоактивним кріслом колісним (базове) VCWK9AC-01 Приватного підприємства «Форвард-орто», загальна вартість якого складала 15504,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі робіт (надання послуг) №03192170/3/21/14 від 14 травня 2021 року до договору №03192170/3/21/14 від 23 березня 2021 року про забезпечення кріслом колісним. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, на момент її смерті не закінчився строк експлуатації засобу реабілітації - середньоактивного крісла колісного (базове) VCWK9AC-01. Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради зверталось до сина померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 з проханням повернути засіб реабілітації, проте відповідач не повернув середньоактивне крісло колісне (базове) VCWK9AC-01. Тому позивач просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради середньоактивне крісло колісне (базове) VCWK9AC-01 вартістю 15504,00 грн, яким була забезпечена його мати особа з інвалідністю ОСОБА_2 .

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2025 року відмовлено повністю у задоволенні позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до ОСОБА_1 , третя особа Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про витребування майна.

В апеляційній скарзі Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично мешкала у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується письмовими матеріалами справи (а.с. 5-7).

Згідно копії довідки МСЕК серії 12 ААВ №132580 від 20 листопада 2020 року, ОСОБА_2 було встановлено другу групу інвалідності з 18.11.2020 за загальним захворюванням безстроково (а.с. 8).

23 березня 2021 року між ОСОБА_2 , ПП Форвард-Орто та Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області укладеного договір про забезпечення кріслом колісним №03192170/3/21/14, відповідно до якого ОСОБА_2 забезпечується середньоактивним кріслом колісним вартістю 15504,00 грн строком до 31.12.2021 (а.с. 11-13).

14 травня 2021 року ОСОБА_2 була забезпечена середньоактивним кріслом колісним (базове) VCWK9AC-01 Приватного підприємства «Форвард-орто», загальна вартість якого складала 15 504 грн, що підтверджується актом приймання-передачі робіт (надання послуг) №03192170/3/21/14 від 14 травня 2021 року (а.с. 14)

Згідно листа Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області №1544/31.24-31 від 29.09.2023, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

На момент її смерті не закінчився строк експлуатації засобу реабілітації - середньоактивного крісла колісного (базове) VCWK9AC-01.

Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради неодноразово надсилало листи з вимогою повернути крісло колісне VCWK9AC-01 на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , однак жодної відповіді на ці листи на надано (а.с. 16-19).

В судовому засіданні суду першої інстанції представники позивача та третьої особи вказали, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , ця інформація відома зі слів спеціаліста, який займається веденням бази даних осіб з інвалідністю. Інші дані про особу відповідача (дата народження, РНОКПП, місце проживання тощо) невідомі. Наразі за адресою АДРЕСА_1 проживає інша особа (не відповідач), отже можна зробити припущення, що відповідач успадкував квартиру матері та згодом продав її. При цьому відсутні будь-які документальні підтвердження цього.

Згідно з пунктом 20 Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року № 1306, право на забезпечення засобами реабілітації особи припиняється в разі її смерті.

Порядок повернення та списання технічних та інших засобів реабілітації, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 1138 від 10 серпня 2018 року, визначає процедуру повернення виданих безоплатно технічних та інших засобів реабілітації (ТЗР), строк експлуатації яких не закінчився, членами сім`ї особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю чи інших окремих категорій населення (далі - інша особа) у разі їхньої смерті та з інших причин і списання повернутих ТЗР у разі неможливості їх подальшого використання.

Повернення ТЗР, якими були забезпечені одинокі особи з інвалідністю та інші особи, які померли, організовують структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах рад (далі - органи соціального захисту населення) та сервісні центри із забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації та технічного обслуговування таких засобів (далі - сервісний центр).

У разі відмови членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю, іншої особи повернути ТЗР їх повернення проводиться в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Так, згідно змісту позовної заяви та апеляційної скарги Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю стверджує, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та після її смерті набув право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в якій остання була зареєстрована та проживала до смерті.

На підтвердження вказаного позивач надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №444433690 від 22.09.2025.

Разом з тим, із зазначеного вище Витягу вбачається, що власником квартири АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом був ОСОБА_1 .

Отже, будь-яких доказів про наявність родинних зв`язків між померлою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлої ОСОБА_2 .

Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що спірне середньоактивне крісло колісне вартістю 15504,00 грн, перебуває саме в ОСОБА_1 та він, відповідно, брав на себе зобов`язання щодо його повернення.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, встановивши, що позивач належними та допустимими доказами не доведено вказаних обставин справи, - колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про витребування майна з незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Колегія звертає увагу, що вимога про стягнення вартості середньоактивного крісла позивачем не заявлялась; клопотання про витребування доказів судом апеляційної інстанції також не заявлені.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Колегія наголошує, що позивач не позбавлений можливості звернення до суду, для захисту своїх прав та законних інтересів, з іншим позовом, за іншого обгрунтування, до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова