РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення коштів, в якому просив суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал Страхування» до повернення ОСОБА_1 суму майнової шкоди в розмірі 29939,64 грн.

- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 суму маральної шкоди, визначену особисто СК «Арсенал Страхування» у своєму неправомірному позові, в розмірі 23806,95 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 19.01.2021 Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська було ухвалене рішення по справі № 209/5019/23, яким вирішено позовну заяву Приватного акціонерного товариства СК «Арсенал Страхування» ( , адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» (дали ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), ( , адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056), суму майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 23806 (двадцять три тисячі вісімсот шість) гривень 95 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (), адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056), судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

13.05.2024 постановою Дніпровського апеляційного суду було апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська скасоване та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації відмовлено.

Однак, як зазначає позивач, 22.04.2024, в порушення ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» з депозитного вкладу позивача стягнуто 29939,64 грн, яка складена з претензії страхової компанії 23806,95 грн, судового збору 2684 грн, послуги приватного виконавця 3448,69 грн.

21.05.2024 позивачем була відправлена заява на електрону пошту до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в якій просив повернути безпідставно отримані кошти, однак відповідь так і не отримав.

Разом з тим, від позивача надійшла заява, в якій зазначив, що 19.09.2024 на поточний рахунок позивача відповідачем перерахована сума 23806,95 грн, несанкційно стягнутих коштів та сума судового збору 2684,00 грн. Відтак, позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 27255,64 (двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 64 копійки), яка склалася станом на 20.09.2024.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2024 позов Приватного акціонерного товариства СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 23 806,95 грн та витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 2 684,00 грн.

Оскільки вказане рішення суду набрало законної сили, приватним виконавцем Репаном В.С. було відкрито виконавче провадження №74804470 та за результатами проведених виконавчих дій 22.04.2024 на рахунок Приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» від приватного виконавця Репана В.С. надійшли кошти у розмірі 23 806,95 грн та 2 684,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2024 рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2024 скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства СК «Арсенал Страхування» із заявою про повернення коштів та 16.09.2024 Приватне акціонерне товариство «СК «Арсенал Страхування» повернуло позивачеві кошти у розмірі 23 806,95 грн та 2 684,00 грн.

Відтак, у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відсутні будь-які зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідач зазначає, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки відповідач не вчиняв жодних неправомірних дій щодо відповідача, а також зазначає, що в позовній заяві не обґрунтовано суму моральної шкоди та не надано жодних доказів, які б підтверджували факт її завдання та розмір такої шкоди.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арсенал Страхування» про стягнення коштів.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська у справі № 209/5019/23 від 19.01.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства СК «Арсенал Страхування» ( , адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «СК «Арсенал Страхування» (дали ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), ( , адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056), суму майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 23806 (двадцять три тисячі вісімсот шість) гривень 95 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (), адреса місцезнаходження: вул. Борщагівська, буд. 154, м. Київ, 03056), судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №209/5019/23 від 13.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації відмовлено.

19.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Репаном Вячеславом Сергійовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74804470 з примусового виконання виконавчого листа №209/5019/23 виданого 14.03.2024 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська. Разом з тим, у вказаній постанові передбачено стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2 380,60 грн.

19.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Репаном Вячеславом Сергійовичем в рамках виконавчого провадження №74804470 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

22.04.2024 відбулось списання коштів у розмірі 29 939,64 грн з рахунку ОСОБА_1 , деталі операції: стягнення за ВП №74804470 з виконання виконавчого документу: виконавчий лист №209/5019/23 виданий 14.03.2024 документ видав: Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, суддя Т. Решетник, Репан В.С. приватний виконавець, що підтверджується, довідкою про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 від 09.05.2024 за період з 10.04.2024 по 09.05.2024.

Відповідно до платіжних інструкцій кредитового переказу коштів:

- №30 від 22.04.2024 вбачається, що приватний виконавець Репан В.С. переказав ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» грошові кошти у розмірі 23 806,95 грн, призначення платежу: №209/5019/23; 14.03.2024; Строєв ВУ; №74804470; Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача;

- №34 від 22.04.2024 вбачається, що приватний виконавець Репан В.С. переказав ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» грошові кошти у розмірі 2 684,00 грн, призначення платежу: №209/5019/23; 14.03.2024; Строєв ВУ; №74804470; Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача.

22.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Репаном Вячеславом Сергійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74804497.

21.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про повернення коштів у розмірі 29 939,64 грн.

Згідно з платіжними інструкціями кредитового переказу коштів:

- №44452359 від 16.09.2024 вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» переказало на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23 806,95 грн, призначення: повернення стягнутих коштів відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду №209/5019/23 згідно рах. №209/5019/23 від 15.09.2024. Без ПДВ;

- №44452291 від 16.09.2021 вбачається, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» переказало на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 684,00 грн, призначення: повернення стягнутого судового збору відповідно до судового рішення №209/5019/23 згідно рах. №209/5019/23 від 15.09.2024. Без ПДВ.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі N 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі N 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі N 910/3395/19.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжних інструкцій кредитового переказу коштів №44452359 від 16.09.2024 та №44452291 від 16.09.2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повернуло ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23 806,95 грн та 2 684,00 грн відповідно, стягнуті в межах виконавчого провадження №44452291 з примусового виконання виконавчого листа №209/5019/23, тобто відповідачем повернуто кошти, стягнуті з позивача, в межах виконавчого провадження.

Щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 2 380,60 грн слід зазначити, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Репана Вячеслава Сергійовича від 19.04.2024 про відкриття виконавчого провадження №74804470 вказані кошти є основною винагородою приватного виконавця та безпосередньо не були отримані відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Наведене, у свою чергу свідчить про те, що питання про повернення ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 2 380,60 грн як основної винагороди приватного виконавця має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства та вказана винагорода не може бути стягнута з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», оскільки вказані кошти були отримані безпосередньо приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Репаном Вячеславом Сергійовичем.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Також, відповідно до п. 5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження завдання відповідачем моральної шкоди та розміру такої шкоди, відтак суд відмовляє у задоволенні вказаної позовної вимоги.

З огляду на наведене, позов не підлягає задоволенню.

У свою чергу, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.О. Козленко