Справа №601/2176/25
Провадження № 2/601/711/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

представника позивача Крисюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Кременецької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя сторона, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Представник органу опіки та піклування Кременецької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя сторона, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради подав до суду позовну заяву, згідно з якою просив позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтували тим, що малолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають на обліку служби у справах дітей Кременецької міської ради, як діти, позбавлені батьківського піклування. Батьками дітей є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав. В ОСОБА_4 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було влаштовано у відповідний ДБСТ на виховання та спільне проживання до батьків-вихователів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Відомо, що ОСОБА_4 не звертався щодо визначення способів участі у вихованні його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього, з`ясовано у батьків-вихователів ОСОБА_6 , що за час перебування дітей у ДБСТ, батько це приймав участі у їх вихованні, а саме: жодного разу не відвідував дітей, не спілкувався з ними, навіть коли діти телефонували до батька, він не відповідав і не телефонував, матеріальну допомогу не надавав, не цікавився їх життям та здоров`ям, жодного разу не вітав дітей з днем народження, не робив подарунків, не цікавився успіхами у навчанні. Діти не бажають повертатися до батька, оскільки він не цікавиться ними.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, надано сторонам строк для подання відзиву та заяв по суті справи.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 вересня 2025 року клопотання про виклик свідків задоволено, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

08 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року клопотання свідків про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

29 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді від 29 жовтня 2025 року клопотання свідків про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Кременецької міської ради позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 зазначила, що вона та її чоловік ОСОБА_7 є батьками вихователями дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За два роки батько дітей ОСОБА_4 , життям дітей не цікавиться. ОСОБА_2 телефонував до тата в День народження, але він не відповів на телефонний дзвінок. Діти вчаться в школі, малюють, співають. В ОСОБА_3 були проблеми з спиною, робили їй масаж.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 зазначив, що батько дітей ОСОБА_4 , участь у їх вихованні не приймає, матеріальне забезпечення не здійснює. Зазначив, що ОСОБА_3 більше йде на зв`язок ніж ОСОБА_2 .

Неповнолітній ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що батько до них не телефонує та їм подобається проживати в батьків вихователів.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін та пояснення свідків суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, серія НОМЕР_1 , матір`ю дитини записана - ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, серія НОМЕР_2 , матір`ю дитини записана - ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_4 .

Соціально-правовий статус дітям, позбавленим батьківського піклування, наданий рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради від 03.08.2023 року №1265 «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування» на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 грудня 2018 року по справі №601/1266/18, про позбавлення батьківських прав матері дітей - ОСОБА_5 та рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.06.2023 по справі №601/1524/23, про відібрання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення батьківських прав.

Розпорядженням голови Тернопільської районної військової адміністрації від 29.09.2023 №215/01-01 «Про влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 », даних дітей було влаштовано у відповідний ДБСТ на виховання та спільне проживання до батьків-вихователів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 » за адресою: с. Шельпаки, Тернопільського району, Тернопільської області.

Розпорядженням голови Тернопільської районної військової адміністрації від 03.01.2024 №3/01-01 «Про припинення функціонування дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці», припинено функціонування ДБСТ ОСОБА_6 за адресою: с. Шельпаки Тернопільського району Тернопільської області.

Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації від 10.01.2024 №12 «Про продовження функціонування дитячого будинку сімейного типу, у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці», ДБСТ ОСОБА_6 розпочало своє функціонування за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа служби у справах дітей Олександрійської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області від 13.09.2024 №217, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не звертався за вищевказаною адресою, щодо визначення способів участі у вихованні його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до листа БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради від 13.09.2024 №360, встановлено, що громадянину ОСОБА_4 надавались консультації, інформаційні послуги, проводились профілактичні бесіди, щодо належного виконання батьківських обов`язків, ведення здорового способу життя, створення належних умов для виховання та життя дітей, раціонального планування бюджету. Сім`ї надається соціальна послуга - соціальний супровід з 07.10.2021. ОСОБА_4 усвідомлював наявні проблеми, співпрацював з фахівцями, однак позитивних змін не відбулося, складні життєві обставини батьком не подолані: Враховуючи вище вказану інформацію, БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05 листопада 2024 року працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , для обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_4 , 1994 року народження, про що складено відповідний акт №126.1/01-12. Однак, на момент обстеження ОСОБА_4 вдома не було.

09 квітня 2025 року працівниками служби у справах дітей було здійснено повторний виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , для обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_4 , 1994 року народження, про що складено відповідний акт № 29.1/02-12. Однак, на момент обстеження ОСОБА_4 вдома не було.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого Кременецьким відділом державної виконавчої служби у Кременецькому районі від 17.06.2025 №28107 громадянина ОСОБА_4 в користь громадянки (матері-вихователя) ОСОБА_11 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , станом на 01.06.2025 заборгованість становить 68497,00 грн.

Відповідно до листа БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради від 18.06.2025 №286, встановлено, що громадянину ОСОБА_4 надавалась соціальна послуга - соціальний супровід з 07.10.2021. ОСОБА_4 усвідомлював наявні проблеми, співпрацював з фахівцями, однак позитивних змін за цей період не відбулося, складні життєві обставини батьком не подолані. 07.04.2025 надання послуги соціального супроводу було припинено, у зв`язку зі зміною ОСОБА_4 місця проживання. Свою нову адресу повідомити відмовився, спілкуватися не бажав. З урахуванням вищевказаної інформації, БКЗ «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав. ОСОБА_4 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20 червня 2025 року працівниками служби у справах дітей було здійснено черговий виїзд, за попередньою домовленістю з гр. ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , для обстеження його умов проживання, про що складено відповідний акт №29.1/02-12. Однак, на момент обстеження ОСОБА_4 вдома не було.

Відповідно до листа служби у справах дітей Олександрійської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області від 23.06.2025 №172, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 жодного разу не звертався до служби, щодо визначення способів участі у вихованні дітей ОСОБА_2 , 2012 р.н. та ОСОБА_3 , 2014 р.н. Працівники служби у справах дітей 20 червня 2025 року провели бесіду з дітьми, щодо повернення їх на виховання до батька, на що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповіли однозначно - ні.

Рішенням органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кременецької міської ради від 30.06.2025 №2522 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також суд враховує, що відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`являвся, заперечень щодо доводів позивача не висловлював, а також не надав докази на спростування обставин, викладених у позові.

Проаналізувавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такий обов`язок батьків передбачений і ч. 2 ст. 150 СК України.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Отже, до предмету доказування вказаної справи входить факт ухилення відповідача ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Встановлено судом, що відповідач ОСОБА_4 жодного разу не відвідував дітей, не спілкувався з ними, навіть коли діти телефонували до батька, він не відповідав і не телефонував, матеріальну допомогу не надавав, не цікавився їх життям та здоров`ям, жодного разу не вітав дітей з днем народження, не робив подарунків, не цікавився успіхами у навчанні.

З наведеного вбачається, що дії відповідача є винними, доказів щодо категоричного заперечення проти виконання батьківських обов`язків суду не надано.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Відсутність побачень з дітьми та навіть спроб їх здійснення, свідчить про відсутність інтересу до дітей з боку відповідача, що відповідно до рішення «Хант проти України» є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд констатує безумовне право батька на виховання дитини, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, яке має першочергове значення при вирішенні справи.

Суд вважає, що представник позивача належними, допустимими та достатніми доказами довела, що відповідач не проявляє батьківської турботи та любові по відношенню до своїх дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, не забезпечує дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_4 свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей.

При цьому, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Указана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Відтак суд доходить висновку, що рішення про позбавлення батьківських прав відповідача відповідає якнайкращим інтересам дитини, не позбавляючи при цьому відповідача можливості за його бажанням піклуватися про них. Більше того, за правилами ст. 169 СК України позбавлений батьківських прав батько вправі звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни своєї поведінки, якщо це буде відповідати інтересам дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 4, 76-82, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 6, 8, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

Позивач: Орган опіки та піклування Кременецької міської ради місцезнаходження вул. Шевченка, 67, м. Кременець Тернопільська області.

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Кременецької міської ради вул. Шевченка, 56, м. Кременець Тернопільська.

Головуючий: