У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

30 вересня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, про усиновлення дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

28 жовтня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, про усиновлення дитини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про усиновлення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заяви в справах окремого провадження повинні відповідати загальним вимогам, які передбачені ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та спеціальним вимогам, які передбачені для конкретної категорії справ окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 311 ЦПК України до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) мають психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин, наявність яких встановлено на підставах, передбачених Законом України "Про психіатричну допомогу" та іншими законами України, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) мають захворювання, розлади або стани, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, які встановлені за результатами медичного огляду, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти основ національної безпеки України, кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а також за злочини, передбачені статтями 164, 166, 167, 169, 181, 187 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем; 14) вчинили домашнє насильство, насильство за ознакою статі та до них було застосовано адміністративне стягнення за його вчинення; 15) є громадянами держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції; 16) перебувають у шлюбі з громадянином держави-агресора та/або держави, щодо якої Україною застосовано секторальні санкції.

Частина 2 ст. 311 ЦПК України в своєму взаємозв`язку з ч. 1 ст. 212 СК України дають підстави для висновку, що особа, яка звертається до суду із заявою про усиновлення дитини має надати всі належним чином оформлені документи, які перелічені у вказаних нормах закону.

Ознайомившись із доданими до заяви ОСОБА_1 документами, вбачається, що деякі з них втратили свою актуальність або чинність, оскільки були видані ще 2024 року. Наприклад, витяг з постанови лікарської комісії про відсутність у заявника захворювань та станів, що перешкоджають бути усиновителем датований 02 липня 2024 року та виданий терміном на 1 рік, тобто такий документ втратив свою актуальність; витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» дійсний до 19 жовтня 2025 року, тоді як заявник звертається до суду 28 жовтня 2025 року. Так само, матеріали заяви не містять актуальних відомостей про місце роботи заявника із зазначенням заробітної плати або копії декларації про його доходи; документів, що підтверджують право власності або користування жилим приміщенням.

З наведеного слідує, що для усунення недоліків заяви про усиновлення ОСОБА_1 належить надати суду належним чином завірені копії документів, визначені у ч. 2 ст. 311 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 176 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (частина перша статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 гривень.

Отже, враховуючи законодавчо визначені ставки судового збору, заявнику в цій справі належить сплатити 605,60 гривень судового збору.

Установлено, що до заяви ОСОБА_1 додано квитанцію АТ «Приватбанк» № 0.0..1 від 14 липня 2025 року про сплату судового збору в розмірі 605,60 гривень. Однак вказаний судовий збір не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України в межах розгляду цієї справи, оскільки відповідний документ про сплату судового збору вже було використано в іншій справі - 296/7767/25.

Таким чином, заява не містить належних доказів сплати судового збору.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст.185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, про усиновлення дитини - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом семи днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК