ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8481/25 Справа № 187/294/25 Суддя у 1-й інстанції - Говоруха В. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Агєєва О.В.,Халаджи О.В.

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Є.Є. на заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 рокупо справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТРЕЙД ЛТД» про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування посилався на те, що ним неодноразово надавалася відповідачеві поворотна фінансова допомога з метою поповнення обігових коштів відповідача, підвищення обсягів виробництва, сплати податків та зборів тощо.

29.09.2021 року між ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД" та ОСОБА_1 укладено Договір 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року, відповідно до якого позивач надає безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, строком до 29 вересня 2022 року. Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 210 000 гривень без ПДВ (п. 2.1. Договору).

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.3. Договору). Строк повернення коштів до 29.09.2022 року (п. 3.1. Договору).

Сума коштів підлягає поверненню шляхом видачі грошових коштів Позикодавцю з каси Позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Позикодавця в установі банку (п. 3.4. Договору).

Поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (п. 2.5. Договору).

При простроченні Позичальником повернення суми коштів (її частини) неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушення (п. 4.2. Договору). За прострочення Позичальником повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період нарахування пені та штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми до моменту повернення. При цьому Позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (її неповернену частину), збільшену на індекс інфляції за весь строк прострочення (п. 4.3. Договору).

Позивач 29.09.21 року перерахував відповідачу згідно квитанції №107285591 суму 55 000,00 грн., 24.10.21 року перерахував відповідачу згідно квитанції №111052214 суму 42 000,00 грн., 03.11.21 року перерахував відповідачу згідно квитанції №112338974 суму 11 000,00 грн., 29.11.21 року перерахував відповідачу згідно квитанції №116396963 сум 40 000,00 грн., 31.01.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №126661663 суму 3 500,00 грн., 04.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №131869831 суму 2 300,00 грн., 04.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №131869462 суму 3 000,00 грн., 11.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №132843500 суму 10 000,00 грн., 11.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №132843550 суму 10 000,00 грн., 11.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №132843582 суму 10 000,00 грн., 11.03.22 перерахував відповідачу згідно квитанції №132843440 суму 10 000,00 грн., 11.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №132843639 суму 3 000,00 грн., 30.03.22 року перерахував відповідачу згідно квитанції №135607567 суму 2 000,00 грн.

Станом на 21.02.25 року сума основного боргу відповідача за договором 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року складає 201 800,00 грн.

Заборгованість відповідача з урахуванням штрафних санкцій відповідно до розрахунку штрафних санкцій за договором 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року на 21.02.2025 року складає: Період прострочення грошового зобов`язання: з 30.09.2022 року по 21.02.2025 року. Кількість днів: 876 .Сума основного боргу: 201 800,00 грн. Неустойка (пеня): 178 837,16 грн. Інфляційне збільшення: 45 020,37 грн. 3% річних - 14 513,02 грн. Разом: 440 170,55 грн.

Відповідач своїх зобов`язань по поверненні позики не виконує, а тому Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача заборгованість за договором 29/09АТ/21 про надання поворотної фінансової допомоги від 29.09.2021 року, штрафні санкції та судові витрати.

Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість та штрафні санкції у розмірі суми: основної суми боргу 201 800,00 , 3% річних 14 330,57грн., інфляційні втрати 45 020,37грн., неустойки (пені) - 177 195,11 грн., всього 440 170,55 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, які ним будуть понесені за результатами розгляду даної справи.

Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Вважає , що суд першої інстанції безпідставно переклав на позивача тягар доказування факту відображення у бухгалтерському обліку відповідача заборгованості позичальника (ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД") перед позикодавцем (фізичною особою ОСОБА_1 ) за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на спростування тверджень позивача та за встановленості факту виконання позивачем зі свого боку зобов`язання за договором і здійснення шляхом зарахування на рахунок Позичальника грошових коштів на загальну суму 210 000,00 грн.

Факт виконання позивачем зобов`язання за Договором 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 рокуі здійснення шляхом зарахування на рахунок позичальника грошових коштів на загальну суму 210000,00 грн. судом встановлено, а отже суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову. Також суд першої інстанції безпідставно переклав тягар доказування на позивача. Судом не враховано, що докази, які на думку суду підтверджують невиконання позичальником (ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД") своїх зобов`язань за Договором 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року, а саме документи сформовані відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» перебувають у розпорядженні Відповідача. Крім того, суд першої інстанції не здобув доказів про те, що відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем, а тому безпідставно відмовив у задоволені позовних вимог позивача. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив по-перше з того, що позивачем не були надані докази володільцем і розпорядником яких є відповідач та по-друге з того, що при пред`явленні позову до суду порушено процедуру досудового звернення, а саме «відсутність будь-яких доказів подання позивачем претензії відповідачу з приводу невиконання останнім Договору поворотної фінансової допомоги».

Судом першої інстанції встановлено, що 29.09.2021 року між фізичною особою ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" укладено Договір 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги та Позивачем зі свого боку виконано зобов`язання за даним договором і здійснено шляхом зарахування на рахунок Позичальника грошових коштів на загальну суму 201 800,00 грн. Таким чином, кошти вважаються переданими позичальникові. Позивачем були надані до справи належні та допустимі докази, які підтверджують зазначені обставини справи, а також факту укладання відповідного договору, як того вимагає абз. 2 ст.1046 та ч. 2 ст. 1047 ЦК України, а саме : №107285591 від 29.09.2021 рокуна суму 55 000,00 грн., №111052214 від 24.10.2021 рокуна суму 42 000,00 грн., №112338974 від 03.11.2021 рокуна суму 11 000,00 грн., №116396963 від 29.11.2021 рокуна суму 40 000,00 грн., №126661663 від 31.01.2022 рокуна суму 3 500,00 грн., №131869831 від 04.03.2022 рокуна суму 2 300,00 грн., №131869462 від 04.03.2022 рокуна суму 3 000,00 грн., №132843500 від 11.03.2022 рокуна суму 10 000,00 грн., №132843550 від 11.03.2022 рокусуму 10 000,00 грн., №132843582 11.03.2022 рокуна суму 10 000,00 грн., №132843440 11.03.2022 рокуна суму 10 000,00 грн., №132843639 від 11.03.2022 рокуна суму 3 000,00 грн., №135607567 від 30.03.2022 рокуна суму 2 000,00 грн.., які містять відмітку банку про здійснення операції з переказу коштів. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, висновки суду першої інстанції про не доведення позивачем існування між ним та відповідачем невиконаного позичальником (ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД") своїх зобов`язань за Договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 18.05.2022 рокусуперечать положенням ст.ст. 1046, 1047 ЦК України та дослідженим у справі доказам. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Те що фізична особа ОСОБА_1 одночасно є також директором Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" не наділяє його, як позивача, обов`язком збирати та надавати докази замість відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про отримання документів в електронному суді представником позивача та представником відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що доказів на підтвердження існування невиконаних зобов`язань відповідача за вказаним договором не надано.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-ТРЕЙД ЛТД" є ОСОБА_1 .

29.09.2021 року між ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД", від імені якого діяв Трощій Олексій Сергійович, та ОСОБА_1 укладено Договір 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року, відповідно до якого позивач надає безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, строком до "29" вересня 2022 року.

Згідно п. 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 210 000 гривень без ПДВ. Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, Строк повернення коштів до 29.09.2021 року.

Сума коштів підлягає поверненню шляхом видачі грошових коштів Позикодавцю з каси Позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Позикодавця в установі банку (п. 3.4. Договору).

Поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (п. 2.5. Договору).

При простроченні Позичальником повернення суми коштів (її частини) неустойка (штраф, пеня), штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушення (п. 4.2. Договору).

За прострочення Позичальником повернення суми коштів (її частини) Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме у період нарахування пені та штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми до моменту повернення. При цьому Позичальник зобов`язаний повернути суму коштів (її неповернену частину), збільшену на індекс інфляції за весь строк прострочення (п. 4.3. Договору).

Позивачем надано ксерокопії квитанцій про оплату: №107285591 від 29.09.2021року на суму 55 000,00 грн., №111052214 від 24.10.2021 року на суму 42 000,00 грн., №112338974 від 03.11.2021 року на суму 11 000,00 грн., №116396963 від 29.11.2021 року на суму 40 000,00 грн., №126661663 від 31.01.2022 року на суму 3 500,00 грн., №131869831 від 04.03.2022 року на суму 2 300,00 грн., №131869462 від 04.03.2022 року на суму 3 000,00 грн., №132843500 від 11.03.2022 року на суму 10 000,00 грн., №132843550 від 11.03.2022 року суму 10 000,00 грн., №1.03.2022 року на суму 10 000,00 грн., №1.03.2022 року на суму 10 000,00 грн., №132843639 від 11.03.2022 року на суму 3 000,00 грн., №135607567 від 30.03.2022 року на суму 2 000,00 грн.

Призначення платежу в квитанціях зазначено: Платіж від ОСОБА_1 згідно договору 29/09АТ/21 від 29.09.2021року.

Платником за всіма вказаними квитанціями є ОСОБА_1 , код платника зазначено як НОМЕР_1 . Отримувач: ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юрижичних осіб станом на 24.01.2025 року ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 є засносниками та кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ «УКР-ТРЕЙД ЛТД» зі статутним капіталом 4000 грн.

За інформацією головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2022 року податкова звітність про майновий стан та доходи за період з 2014 року включно по 24.102022 року платником податків ОСОБА_1 до контролюючого органу не подавались.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до підпункту 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування відсотків або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Порівняння диспозицій наведених норм права дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, несуперечливе правове регулювання.

Отже, договір поворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є договором позики, а тому під час вирішення спору потрібно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно зі статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У пункті 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (далі - Положення №637) (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що касовий ордер - це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Касові операції - це операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку.

У постановах Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №169/506/17 (провадження №61-37213св18), від 24 червня 2021 року у справі №686/19271/19 (провадження №61-9459св20) зроблено висновки, що факт отримання та повернення грошових коштів доводять банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунку, а також прибуткові та видаткові касові ордери у разі внесення (виплати) грошей до (з) каси товариства.

Отже, належними та допустимими доказами внесення/повернення особою коштів у готівковій формі можуть бути прибуткові та видаткові касові ордери, а у випадку внесення/повернення коштів у безготівковій формі таким доказом може бути відповідна банківська виписка.

У частині третій статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах,

систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Також згідно з частиною третьою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Таким чином, на рахунках бухгалтерського обліку, в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, систематизується інформація, що міститься в первинних документах.

Відповідальність за будь-які розбіжності, що містяться у первинних документах та регістрах бухгалтерського обліку, несуть особи, які склали та підписали ці документи, власник або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством. Самі лише регістри синтетичного та аналітичного обліку не є належним та достатнім доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, якщо інформація, відображена в них, не підтверджена первинними документами. Тобто регістри синтетичного та аналітичного обліку є доказом повернення боргу за умови, що інформація, яка в них відображена, підтверджена первинними документами.

Відсутність первинного документа спростовує існування господарської операції та факт виникнення у сторін прав та обов`язків за цією господарською операцією (сплатити кошти тощо).

Наведені висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 902/672/16, відповідно до яких допустимими доказами, що підтверджують вчинення господарської операції, передусім є первинний документ, який складений та оформлений належно і відповідно до вимог закону.

Недотримання вимоги закону про відображення інформації, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку (частина третя статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»), не має наслідком спростування відповідної господарської операції та не впливає на права та обов`язки сторін, що виникають в результаті здійснення цієї господарської операції, оскільки у цьому випадку наслідки полягають у настанні відповідальності за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та за недостовірність відображених у них даних, для осіб, які склали та підписали ці документи (частина восьма статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що 29.09.2021 року між ним та ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД" укладено Договір 29/09АТ/21 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29.09.2021 року, відповідно до якого він надав безвідсоткову поворотну фінансову допомогу строком до 29 вересня 2022 рокув межах суми 210 000 гривень без ПДВ. ТОВ не повернуло йому отримані кошти.

На підтвердження своїх вимог позивачем надано ксерокопію договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 29 вересня 2021 року, де стороною договору з одного боку є фізична особа- ОСОБА_1 ,а з іншого боку ТОВ "УКР-ТРЕЙД ЛТД", від імені якого діяв його директор Трощій Олексій Сергійович.

При цьому позивачем не надано, а ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанції документів, які підтверджують його повноваження, як директора на укладення такого типу договорів, як то копії статуту ТОВ з зазначенням прав і обов`язків керівника, або посадової інструкції директора ТОВ,чи рішення зборів засновників і т.і.

Надані позивачем на підтвердження надходження фінансової допомоги від позивача ксерокопії квитанцій про оплату не підтверджено первинними обліковими бухгалтерськими

документами, які складаються під час здійснення господарської операції, або безпосередньо після її закінчення, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином суду не надано жодного документу, який підтверджує існування невиконаних зобов`язань відповідача за вказаним договором та їх розмір, зокрема таких як податкової звітності чи бухгалтерської довідки, сформованих за правилами бухгалтерського обліку. Хоча позивач як засновник та керівник товариства має можливість довести факт здійснення відповідної операції наданням належних доказів.

Враховуючи наведене, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб позивач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ігнатова Є.Є.залишити без задоволення.

Заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2025 року.

Судді: