КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

03 листопада 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/4900/24

Апеляційне провадження № 22-з/824/1385/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Третяка Вячеслава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором № 002/10573227-SP від 22.06.2021 року, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором № 002/10573227-SP від 22.06.2021 року - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 002/10573227-SP від 22.06.2021 року за тілом кредиту (в т.ч. прострочена) у загальному розмірі 49 853,52 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 337,22 гривень.В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено (т. 1 а.с. 168-176).

Додатковим рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року заяву представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Масехи Б.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором № 002/10573227-SP від 22.06.2021 року - задоволено частково. Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 925,90 грн. (т. 1 а.с. 195-201).

Не погодившись з рішенням районного суду, 30 травня 2025 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» - Великий Н.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в стягненні заборгованості за відсотками у розмірі 63 035,10 грн. та в частині стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (т. 1 а.с. 202-212).

Не погодившись з додатковим рішенням районного суду, 19 червня 2025 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» - Великий Н.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати додаткове рішення та ухвали нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 1-13).

Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року апеляційну скаргу АТ «ТАСКОМБАНК» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу АТ «ТАСКОМБАНК» на додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 травня 2025 року - залишено без змін. Додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2025 року - змінено, зменшено суму стягнення з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу з 11 925,90 грн. до 4 746,40 грн. (т. 2 а.с. 51-59).

17 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Третяк В.Ю. направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з АТ «ТАСКОМБАНК» витрати на правничу допомогу в сумі 18 750 за розгляд справи судом апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 60-63).

На виконання положень ст.ст. 8, 12, 270 ЦПК України, 20.10.2025 суд апеляційної інстанції направив повідомлення АТ «ТАСКОМБАНК» та представнику АТ «ТАСКОМБАНК» - Великому Н.С. про надходження заяви про ухвалення додаткового рішення, забезпечивши можливість подати можливі заперечення проти такої заяви (т. 2 а.с. 66).

Вказані повідомлення доставлено до електронного кабінету адресатів 20.10.2025 року, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції (т. 2 а.с. 67-68).

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від сторони позивача не надійшло.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1).

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина 3 статті 270 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню з такихпідстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Масеха Б.О. заявив розрахунок судових витрат у розмірі 18 750 грн. та долучив докази понесення таких витрат (т. 2 а.с. 27-45).

На підтвердження витрат на правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги № 24/01/2025 від 24 січня 2025 року, укладеного між АО «ЛЕЗО» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 150-154), копію додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги № 24/01/2025 від 24 січня 2025 року (т. 2 а.с. 39-41), копію акту виконаних робіт № 2 (наданих послуг) до додаткової угоди № 2 від 20 травня2 0205 року до договору про надання правової допомоги № 24/01/2025 від 24 січня 2025 року (т. 2 а.с. 42-43).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Разом з тим, стороною позивача не надано до суду заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення, відтак, суд позбавлений можливості зменшити розмір таких витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 18 750 грн. витрат на правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Третяка Вячеслава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 18 750 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов