Провадження № 2-др/643/59/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

24.10.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нікітенка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Салтівського районного суду міста Харкова заяву представника позивача адвоката Москаленко Ірини Борисівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 643/10028/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 09.10.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданих збитків у розмірі 1 665 917 (один мільйон шістсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 12 коп. упущеної вигоди разом з трьома відсотками річними та інфляційними витратами станом на 15.03.2023. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. 00 коп.

При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Представник позивача 26.09.2025 через підсистему «Електронний суд» подала заяву, у якій просила судове засідання, призначене на 29.09.2025, розглядати без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Крім того, заявила про намір подати клопотання про стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу та зазначила, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник позивача 15.10.2025 через підсистему «Електронний суд» подала заяву, у якій просила ухвалити у справі додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 000,00 грн. У заяві зазначила, що рішення суду від 09.10.2025 доставлено до її електронного кабінету 10.10.2025 о 01:35 год., у зв`язку з чим строк на подання зазначеної заяви дотримано. Розгляд заяви просила проводити без її участі та без участі позивача.

Крім того, представник позивача 15.10.2025 через підсистему «Електронний суд» подала клопотання про долучення доказів витрат позивача на професійну правничу допомогу, у якому просила долучити до матеріалів справи копію договору про надання правничої допомоги №30/8/24 від 30.08.2024, копію додаткової угоди №1 до договору від 30.08.2024, копію акту приймання-передачі наданих правових актів від 11.10.2025, копію звіту від 11.10.2025 про надані правові послуги та розрахунок їх вартості.

Представник відповідача 16.10.2025 через підсистему «Електронний суд» подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, у якому просив зменшити витрати на правничу допомогу до 190,00 грн. або відмовити повністю у відшкодуванні таких витрат. Зазначив, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу є необґрунтованими та завищеними. Вказав, що підготовка позовної заяви не потребувала багато часу та опрацювання додаткового законодавства, що регулює спір у справі, оскільки зміст позовних вимог є ідентичним змісту позовної заяви в іншій справі, яка була розглянута судом, будь-яких нових документів та доказів представником позивача до суду не надавалося.

У судове засідання сторони не з`явились, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд доходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

У даному випадку, суд не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, оскільки представником позивача додержано строки на подання даної заяви, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету представника.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 000,00 грн. представником позивача надано: копію договору про надання правничої допомоги №30/8/24 від 30.08.2024, копію додаткової угоди №1 до договору від 30.08.2024, копію акту приймання-передачі наданих правових актів від 11.10.2025, копію звіту від 11.10.2025 про надані правові послуги та розрахунок їх вартості.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18).

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18).

За таких обставин, враховуючи категорію та складність справи, а саме те, що предмет спору у даній справі не є складним та не вимагає вивчення великої кількості законів на підзаконних нормативно-правових актів, правова позиція сторін не змінювалася, виходячи із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої представником позивача заяви та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.106, 139, 137, 141, 270, 260 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Москаленко Ірини Борисівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Космічна, буд. 12.

Повне рішення складено 24.10.2025 року.

Суддя О.В. Осадчий