Провадження № 2/686/5479/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Держави Україна в особі Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 000 грн., в обґрунтування якого вказав, що в провадженні дізнавачів Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000290.

Надмірна тривалість кримінального провадження призвела до моральних страждань, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підривом репутації, що не відповідало ні його волі, ні вільному волевиявленню.

Адекватним розміром відшкодуванням моральної шкоди порушенням його прав, порушенням честі і гідності, надмірною тривалістю кримінального провадження буде двадцять мільйонів гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав відзив на позов в якому посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу протиправної бездіяльності органу досудового розслідування. Відділом дізнання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надано інформацію по кримінальному провадженню № 0000290, зокрема надано інформацію про вжиті дізнавачем заходи. Під час досудового розслідування:

- проведено судово-медичну експертизи та призначено додаткову;

- опитані свідки та інші особи, в тому числі ОСОБА_2 , на якого вказує позивач;

- проведені оперативно-розшукові дії з метою зібрання доказів;

- проведений слідчий експеримент за участі ОСОБА_1

- тощо.

Слід зазначити, що дізнавачем на підставі частини дев`ятої статті 224 Кримінального процесуального кодексу України призначалось проведення одночасного допиту двох вже допитаних осіб ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, однак на неодноразові виклики дізнавачем потерпілий ОСОБА_1 не з`являвся у зазначений час та дату для проведення даної слідчої дії, причини своєї не явки не повідомляв.

Позивач не вказує, в чому саме виражається завдана йому моральна шкода, не наводить жодних розрахунків або обґрунтування визначеного в позовній заяві розміру відшкодування, не надано жодного доказу на підтвердження існування будь-яких негативних явищ викликаних бездіяльністю органу досудового розслідування. Підсумовуючи викладене, вважає, що позивачем не обґрунтовано в чому полягає протиправна бездіяльність органу досудового розслідування, не обґрунтовано в чому виражається моральна шкода завдана внаслідок протиправної бездіяльності, окрім того позивачем жодним чином не обґрунтовано визначений ним розмір відшкодування. Вважає вимоги необґрунтовані і просить в їх задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 зазначеної статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст.1176 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільно-правового правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки, що призвела до заподіяння шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

У випадку завдання громадянинові шкоди внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб шкода відшкодовується у повному обсязі незалежно від вини цих органів та осіб.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про стягнення моральної шкоди, вказував що моральна шкода завдана йому надмірною тривалість кримінального провадження, невиконанням державою свого позитивного зобов`язання щодо проведення ефективного розслідування злочину, де позивач є потерпілим.

Судом встановлено, що 06.06.2022 внесено відомості до ЄРДР за №0000290 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно довідки Т.в.о. начальника відділу дізнання ГУНП в Хмельницькій області майор поліції О.Котовського про стан досудового розслідування кримінального провадження №0000290 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України:

- допитаний потерпілий ОСОБА_1 ,

- надано запит до КНП «ХОЦЕМД та МК ХОР», у відповідь на який отримано копію карти виїзду ЕМД від 06.06.2022 №231;

- надано запит до УПП в Хмельницькій області, у відповідь на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події;

- оглянуто відеозаписи із нагрудних камер працівників УПП;

- надано запит до УПО в Хмельницькій області, у відповідь на який отримано відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, які були присутні на місці події;

- оглянуто відеозаписи із нагрудних камер працівників УПО;

- допитано в якості свідка поліцейських УПО ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- опитано ОСОБА_5 ,

- проведено слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_1

- за результатами проведення слідчого експерименту призначено додаткову судово-медичну експертизу.

- здійснювався неодноразовий виклик потерпілого ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , для проведення одночасного допиту. Однак на неодноразові виклики дізнавачем потерпілий ОСОБА_1 так і не з`явився у зазначений час та дату для проведення даної слідчої дії та причини своєї не явки не повідомляв. За результатами чого були написані відповідні рапорти та долучено до матеріалів провадження скановані копії книги прийому громадян що підтверджує прибуття за викликом ОСОБА_5 , також до матеріалів провадження долучено копію повістки про виклик ОСОБА_5 , із відміткою про його прибуття у зазначену у повістці дату та час. Повістки про виклик для проведення одночасного допиту після їх заповнення передавалися до канцелярії ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, звідки потім відправлялися листами адресантам за їх місцем проживання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Не надано позивачем належних та допустимих доказів і на підтвердження незаконності процесуальних рішень, дій слідчого, чи прокурора під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, чи їх оскарження позивачем в порядку передбаченому КПК України, а також того, що такими діями було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної шкоди, та не надано доказів на підтвердження її розміру.

Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене позов ОСОБА_1 до Держави Україна, представник - Головне управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди завданої надмірною тривалістю кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових витрат пов`язаних з розглядом справи задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 23, 22, 176, 1166,1167, 1174 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Держави Україна в особі Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Держава Україна в особі Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Дата складення повного тексту рішення 05.11.2025.

Суддя: