Справа № 579/957/25
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2025 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

за участі секретаря - Клишкової Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Рекуха В.Г.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Петрова О.М.,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на час навчання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 є студентом Факультету прикладної математики Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського. Навчається на третьому (на день розгляду справи по суті четвертому) курсі, форма навчання денна; термін закінчення навчального закладу 30.06.2026 рік. Вона (позивач) самостійно оплачує навчання дочки.

Домовленості щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, між нею та відповідачем не досягнуто.

Вона прикладає всі зусилля, щоб забезпечити сина всім необхідним (придбання підручників, продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, оплата проїзду і т.д.), однак цих коштів не достатньо.

Відповідач є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, інших осіб на утриманні не має, а тому повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Їй відомо, що відповідач працює, отримує дохід.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання в Київському політехнічному інституті імені Ігоря Сікорського, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років.

Згідно поданого до суду відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує, просить у позові відмовити, посилаючись на те, що син сторін навчається у режимі дистанційного навчання, у режимі дистанційного навчання, а отже, не несе витрат на проїзд та проживання; підручники та посібники сина розміщені у електронному та оцифрованому форматі і не виникає потреба у їх придбанні; син не здійснює навчання на військовій кафедрі, більше того, така підготовка має гіпотетичний характер і є планами на майбутнє, а отже, наявність, склад та розмір витрат на таку підготовку не доведені; син отримує стипендію, а відтак не має потреби у матеріальній допомозі. Згідно з додатковими поясненнями, доповнив, що на ім`я сина сторін у 2018 році було відкрито у АТ КБ «ПриватБанк» банківський депозит на суму 100000,00 грн, відсотки від якого сини може використовувати як додаткове джерело коштів. Також 27.06.2023 року батько відповідача ОСОБА_4 подарував сину сторін трикімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка здається позивачем у оренду, а кошти від оренди позивач використовує на власні потреби та потреби третьої особи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, доповнила, що сторонами попередньо узгоджувалося питання утримання сина, відповідач обіцяв надавати допомогу, коли зверталися із відповідним позовом від імені Дениса, просив позов забрати, навіть один раз переказав сину 4000 грн, а потім змінив думку і більше грошей не надавав. Син навчається, батько забрав його комп`ютер і не повернув, тож сину доводиться обходитися старим ноутбуком, телефон у сина розбився, довелося придбати, оскільки існує потреба щоденної участі у заняттях дистанційно через інтернет. Витрати на інтернет, опалення, харчування і одяг вважає витратами, пов`язаними із навчанням, незалежно від того, що син і не проживає на даний час за місцем знаходження навчального закладу. Син не має змоги працювати, а має цілий ряд потреб як кожна молода людина: і медичні послуги, і засоби гігієни та догляду, і перукар, і побутові умови. Крім того, вони вимушені орендувати кімнату в гуртожитку інституту в Києві, оскільки навчання може в подальшому проводитися очно, а оплатити вартість найму квартири чи кімнати у Києві буде понад можливості позивача. До того ж, син хоче пройти підготовку на військовій кафедрі, яка є платною і до того ж дорого вартісною. Будинок сторін при поділі майна було поділено 3/4 дружині та 1/4 чоловіку, тому вона окрім витрат на навчання сина була змушена значні витрати нести на капітальні ремонтні роботи, придбання нового фекального насосу, нового газового котла тощо. Що стосується квартири у місті Суми, вона у сина дійсно є, але поки що він нею не користується, у квартирі мешкають її знайомі з с.Юнаківка, внутрішньо переміщені особи, які не платять за проживання, лише оплачуючи комунальні послуги та роблять косметичний ремонт. Нещодавно вона була вимушена позичати кошти та придбати синові потужний ноутбук за 50000 грн, оскільки старий не придатний для користування. Депозит було знято і використано на ремонт, але кошти на нього вносилися сімейні, а не особисто відповідача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду доповнив, що дистанційне навчання третьої особи не є вибором самого студента, а рішенням керівництва навчального закладу, обумовленим безпековою обстановкою у м.Києві, яке в подальшому, як і попередили студентів, може бути змінене на повноцінне очне навчання. Проте дистанційне навчання вимагає, окрім іншого, витрат, пов`язаних із самим характером занять: придбання комп`ютерної техніки для роботи з програмами, оплати інтернет-зв`язку достатньої якості, флеш-накопичувачів, периферійних пристроїв. Оплата комунальних послуг, зокрема, опалення, також безпосередньо пов`язана із навчанням. У разі відмови у стягненні аліментів у частці від доходу просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на доводи, викладені яке у відзиві на позовну заяву, так і у додаткових поясненнях, пояснив, що насправді жодних потреб у сина в зв`язку з навчанням немає. Доповнив, що з ним ні позивач, ні третя особа не спілкуються, не повідомляють про будь-які потреби у зв`язку з навчанням, сину позивач забороняє спілкуватися з ним як батьком.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити за недоведеністю потреби третьої особи у матеріальній допомозі з боку батька. Син сторін до місця навчання не їздить, у Києві не мешкає, посібники має безкоштовно у електронному вигляді, паперових підручників не придбаває, має на своє ім`я депозит 100 тисяч гривень ще з 2018 року. Крім того, ОСОБА_5 дідусем подаровано квартиру, в якій наразі він не проживає, а тому має можливість здавати помешкання у найм і задовольнити за рахунок цього потребу у матеріальній допомозі. Натомість відповідач із березня 2024 року по березень 2025 року був безробітним і лише нещодавно знайшов роботу. Послався на постанову КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 року по справі №635/1139/17, згідно з якою норми глави 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами, як-то у витратах на ремонти помешкання, опалення тощо. Наголосив, що договір на оренду кімнати в гуртожитку не є необхідним для навчання, так як син сторін не проживає у кімнаті гуртожитка, не помістив там особисті речі і потреба у такому житлі лише може виникнути в разі проходження військової кафедри у майбутньому. Ноутбук з названими характеристиками не був потрібен для навчання, а лише для роботи у мереж інтернет.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно навчається дистанційно, дійсно потребує фінансової допомоги у зв`язку з навчанням, однак можливість переходу до очного навчання була доведена до студентів керівництвом навчального закладу і відкладається лише через безпекову ситуацію в Києві. Гуртожиток винаймає позивач реально, сплачує 1200 грн на місяць. Депозит було закрито 04.12.2024, використано на термінові ремонтні роботи для відокремлення частин поділеного домоволодіння. Зняли близько 130 тисяч, придбали нові двері, хвіртку, ремонт даху, системи водопостачання і опалення, освітлення у ванній кімнаті. Батько кошти у зв`язку з навчанням за два роки давав двічі, 2000 та 4000 грн відповідно. З травня 2025 року спілкуватися з батьком перестав, бо останній перестав дзвонити. Ноутбук новий придбав за 50000 грн, з великою оперативною пам`яттю та якісною відеокартою, оскільки за спеціалізацією займається 3D-рендерингом і програмуванням у 3D-середовищі. Дипломний проєкт пов`язаний саме із 3D-графікою.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані суду матеріали справи, перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 04.10.2000 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області №579/2631/23 від 08 лютого 2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.9).

Місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним витягом з Реєстру територіальної громади (а.с.12).

Позивач працює, отримує заробітну плату в розмірі 13500 грн (а.с.11).

Відповідач працює, отримує заробітну плату в розмірі 26400 грн (а.с.54).

Згідно з наданими суду довідками АТ КБ «ПриватБанк», рахунок «Джуніор», відкритий на ім`я ОСОБА_3 , було закрито 04.12.2024 (а.с.109).

ОСОБА_3 є студентом Факультету прикладної математики Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського. Станом на 17.03.2025 року навчається на третьому курсі; форма навчання денна; термін закінчення навчального закладу 30.06.2026 рік. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Київського політехнічного інституту імені Ігоря Сікорського від 17.03.2025 року №2902, копією перепустки до гуртожитку № НОМЕР_1 КПІ ім. І.Сікорського, копією договору №120 від 01.09.2025 про надання послуг з користування жилим приміщенням у гуртожитку КПІ ім.І.Сікорського, квитка на проїзд з Кролевця до Києва, квитанції оплати за проживання у гуртожитку за жовтень 2025 (а.с.10, 13, 103-105, 107).

За змістом позову позивач самостійно несе витрати, пов`язані з утриманням сина, але коштів, які вона отримує, недостатньо, щоб забезпечити його всім необхідним. На підтвердження затрат надала квитанції про придбання продуктів харчування (а.с.58-61) та виписку з карткового рахунку про оплату комунальних послуг (а.с.62-64), копію договору про інсталяційні роботи на проведення інтернету (а.с.65-66), квитанції на придбання флеш-накопичувачів, маніпулятора «миша», смартфону та зарядного пристрою, газового котла, дренажно-фекального насоса (а.с.67-70, 108). Відповідач належної участі у матеріальному утриманні повнолітньої дочки не приймає. Щодо вказаних обставин відповідач своїх заперечень до суду не надав.

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 не має можливості працевлаштуватися, оскільки навчається на денній формі навчання. При цьому йому необхідні також кошти на харчування, придбання одягу, взуття, необхідного для навчання приладдя та, з урахуванням спеціальності, засобів комп`ютерної техніки, засобів особистої гігієни, проїзних документів, оплати за користування кімнатою у гуртожитку, а тому він потребує матеріальної допомоги.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд враховує що відповідач працездатного віку, працює та отримує заробітну плату, про незадовільний стан здоров`я та наявність інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати себе та надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який навчається та потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням. Суд враховує також надання матеріальної допомоги і з боку матері ОСОБА_1 , і наявність у ОСОБА_3 доходу у вигляді стипендії. В той же час суд критично ставиться до пояснень сторони відповідача про можливість отримання доходу від здавання у найм квартири, яка належить третій особі, оскільки доказів укладення такого договору та отримання орендної плати суду не надано, а право власника користуватися належним йому майном на власний розсуд презюмується як чинним цивільним законодавством, так і Протоколом 1 до Конвенції про права людини. Пояснення про наявність у ОСОБА_3 грошових коштів у формі депозиту були спростовані наданими суду доказами.

Позивач просить стягувати з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, рівні обов`язки батьків з утримання дітей та наявність у ОСОБА_3 доходу у вигляді стипендії, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача судові витрати, які попередньо оцінила у 1200 грн. Також у судовому засіданні представник відповідача просив суд стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тому, суд приходить до висновку, що понесення позивачем та відповідачем витрат на правничу допомогу, понесення яких документально підтверджено, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача і відповідно з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, за умови подання до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідних доказів таких витрат.

Відповідно до ст.ст.198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , про стягнення аліментів на час навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Київському політехнічному інституті імені Ігоря Сікорського, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів проводити з 05 травня 2025 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно до задоволеної частини позовних вимог понесені нею судові витрати у справі, які попередньо визначені у розмірі 1200 грн, а остаточно будуть встановлені судом на підставі доказів, котрі стороні позивача належить подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пропорційно до частини позовних вимог, у якій було відмовлено, понесені ним судові витрати у справі, які остаточно будуть встановлені судом на підставі доказів, котрі стороні відповідача належить подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду виготовлено 07.11.2025 року.

Суддя В. М. Придатко