Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2025 Справа №607/9716/25 Провадження №2/607/3246/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача Троян Р.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом заступника керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

у с т а н о в и в:

Заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, вказавши комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська комунальна лікарня швидкої допомоги» (далі КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги») третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2023 у справі № 607/21318/24 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв?язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_2 . Кримінальне провадження № 0002064 від 27.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Вказаною ухвалою суду встановлено, що 27.08.2024 близько 12 години 50 хвилин, водій ОСОБА_1 керував технічно - справним автомобілем Audi A4 р.н. НОМЕР_1 та рухався в напрямку вул. Мазепи ділянкою дороги вул. Дружби в м. Тернопіль, яка призначена для руху транспортних засобів в обох напрямках і має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділяє дорожня розмітка 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР України). Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, чим порушив вимоги пунктів 2.3. (б, д) ПДР України. Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_1 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та який встановлений напроти будинку № 3 по вул. Дружба. В цей час, на ділянці дороги вул. Дружби, смугою для руху в напрямку вул. Мазепи, попереду автомобіля Audi A4 р.н. НОМЕР_1 , в попутному напрямку, рухався невстановлений слідством легковий автомобіль. Всупереч вимогам п. 14.6 ПДР України, водій ОСОБА_1 , рухаючись в межах населеного пункту, розпочав обгін невстановленого легкового автомобіля ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом. Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід вийшла та переходила в темпі спокійної ходьби, справа - наліво відносно руху автомобіля Audi A4 p.н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_2 . Під час виконання маневру обгону, водій ОСОБА_1 рухаючись зустрічною смугою для руху мав об?єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_2 , яка рухається в межах пішохідного переходу, однак виконувати маневр обгону не припинив, унаслідок чого поставив себе в такі умови, в межах яких після завершення виконання маневру обгону не зміг зупинити керований ним автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом, а виїхав на нього та допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля Audi A4 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_2 , чим також порушив вимоги пункту 18.1 ПДР України.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої нижньої кінцівки у виді уламкових переломів середньої третини діафізу (тіла) і латерального (зовнішнього) плато великогомілкової та верхньої третини діафізу малогомілкової кісток, закритої травми кісток тазу у виді перелому крила клубової кістки справа, а також осаднень обличчя справа, та ділянки лівого ліктьового суглоба, численних садин обох нижніх кінцівок, які супроводжувались тривалим (більш як 21 день) розладом здоров?я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 21.10.2024 № 1634, потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 27.08.2024 по 17.09.2024 (21 ліжко-днів) і витрати даного закладу охорони здоров`я на її лікування становлять 34 087,01 грн, з них: 26 807,53 грн - кошти Державного бюджету України, які поступили на рахунок лікувального закладу від НСЗУ та 7 278,48 грн - кошти місцевого бюджету.

На день пред`явлення даного позову витрати, понесені на лікування потерпілої ОСОБА_2 , відповідачем ОСОБА_1 не відшкодовані.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задоволити.

Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являвся, хоча про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, доходить до висновку про доцільність задоволення вимог, виходячи з наступного.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2023 у справі № 607/21318/24 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі статті 46 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_2 . Кримінальне провадження N? 0002064 від 27.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

Вказаною ухвалою суду встановлено, що 27.08.2024, близько 12 години 50 хвилин, водій ОСОБА_1 керував технічно - справним автомобілем Audi A4 р.н. НОМЕР_1 та рухався в напрямку вул. Мазепи ділянкою дороги вул. Дружби в м. Тернопіль, яка призначена для руху транспортних засобів в обох напрямках і має по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділяє дорожня розмітка 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР України).

Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, чим порушив вимоги пунктів 2.3. (б, д) ПДР України.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_1 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та який встановлений напроти будинку № 3 по вул. Дружба.

В цей час, на ділянці дороги вул. Дружби, смугою для руху в напрямку вул. Мазепи, попереду автомобіля Audi A4 р.н. НОМЕР_1 , в попутному напрямку, рухався невстановлений слідством легковий автомобіль.

В супереч вимогам п. 14.6 ПДР України, водій ОСОБА_1 , рухаючись в межах населеного пункту, розпочав обгін невстановленого легкового автомобіля ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом.

Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід вийшла та переходила в темпі спокійної ходьби, справа - наліво відносно руху автомобіля Audi A4 p.н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_2 .

Під час виконання маневру обгону, водій ОСОБА_1 рухаючись зустрічною смугою для руху мав об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_2 , яка рухається в межах пішохідного переходу, однак виконувати маневр обгону не припинив, унаслідок чого поставив себе в такі умови, в межах яких після завершення виконання маневру обгону не зміг зупинити керований ним автомобіль перед нерегульованим пішохідним переходом, а виїхав на нього та допустив наїзд передньою лівою частиною автомобіля Audi A4 р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_2 , чим також порушив вимоги пункту 18.1 ПДР України.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої нижньої кінцівки у виді уламкових переломів середньої третини діафізу (тіла) і латерального (зовнішнього) плато великогомілкової та верхньої третини діафізу малогомілкової кісток, закритої травми кісток тазу у виді перелому крила клубової кістки справа, а також осаднень обличчя справа, та ділянки лівого ліктьового суглоба, численних садин обох нижніх кінцівок, які супроводжувались тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п. п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як слідує з листа №1634 від 21.10.2024 КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», адресованого слідчому СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» повідомляє, що ОСОБА_2 , перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ТМКЛШД», з 27.08.24р. по 17.09.24р. (21 ліжко-днів). Витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування на суму 34087,01 грн. (л.д: серпень - 5х1001,89 = 5009,45 грн. НСЗУ; 5х224,24 - 1121,20 місц. бюджет; вересень - 16х 1098,00 = 17568,00 грн НСЗУ; 16х384.83 = 6157,28 грн. місц. бюджет).

На запит прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № 30.56/02-2598ВИХ-24 від 13.11.2024, 18.11.2024 виконавчий комітет Тернопільської міської ради листом № 29194-Ю/2024 повідомив, що Тернопільською міською радою позовна заява щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину не подавалась. Тернопільська міська рада не заперечує щодо подання Тернопільською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону позову в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

На запит Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № 30.56/02-2369ВИХ-24 від 22.10.2024, 25.10.2024 НСЗУ листом № 37779/2-16-24 повідомляла, що відповідно до норм Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1101, НСЗУ не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

13.11.2024 Тернопільська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону звернулася із листом № 30.56/02-2598ВИХ-24 до Тернопільської міської ради та із листом № 30.56/02-2599ВИХ-24 до НСЗУ, у якому повідомила про намір звернутись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

Перелік медичних послуг повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2024 році визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2024 році, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2023 № 1394.

Тобто, послуги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060), визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086.

НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми.

В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої, котра перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП ««Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», дані кошти підлягають стягненню з ОСОБА_1 до Державного бюджету України в сумі 26 807,53 грн.

Згідно детальної інформації про юридичну особу КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», засновником підприємства є Тернопільська міська рада.

Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 25 жовтня 2019 року № 7/39/131 визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради.

Статтею 1311 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

В силу положень ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів цивільної справи, 13.11.2024 Тернопільська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Західного регіону звернулася із листом № 30.56/02-2598ВИХ-24 до Тернопільської міської ради та із листом № 30.56/02-2599ВИХ-24 до НСЗУ, у якому повідомила про намір звернутись до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради, Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

Наведені обставини, дають право Тернопільській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи заяву по суті суд вважає, що до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

За правилами ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2024 року встановлено, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 18.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» передбачено, що на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжкоднів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжкодень проводиться виходячи з фактичної кількості ліжкоднів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За вказаних обставин, враховуючи те, що потерпілій ОСОБА_2 було заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, внаслідок чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та, відповідно, закладом охорони здоров`я понесено витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2 у сумі 34 086,01 грн, суд доходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі НСЗУ коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 26 807,53 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь Тернопільської міської ради коштів, витрачених на лікуванні потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 7 278,48 грн.

Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти, витрачені на лікуванні потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 26 807,53 грн, які перерахувати в дохід державного бюджету на рахунок: UA0026011; , отримувач ГУК у м.Києві/Шевченківький р-н/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільської міської ради кошти, витрачені на лікуванні потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 7 278,48 грн, які перерахувати в дохід міського бюджету на рахунок: UA0019751, код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», призначення платежу відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих внаслідок злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 3028,00 грн. судового збору.

Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Тернопільська спеціалізована прокуратура в сфері оборони Західного регіону, код ЄДРПОУ - , адреса місцезнаходження: пр-т Злуки, 47 м. Тернопіль.

в інтересах держави в особі

Національна служба здоров`я України, код ЄДРПОУ - 42032422, адреса місцезнаходження: просп.. Степана Бандери, буд. 19, м. Київ, 04073;

Тернопільська міська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Листопадова, буд. 5, м. Тернопіль, 46001.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», , адреса місцезнаходження: вул. Шпитальна, буд. 2, м. Тернопіль, 46008.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич