Справа № 638/5829/25
Провадження № 2-з/638/177/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Заварза Т. В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н від 02 червня 2009 року виданого Дзержинською районною в м. Харкові ради V скликання та договору дарування від 08 липня 2014 року. До 2014 року інша 1/2 квартири АДРЕСА_1 належала її батьку ОСОБА_3 .

З матеріалів кримінального провадження № 0001347 їй стало відомо, що 28 листопада 2015 року незаконно було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого від її імені на підставі довіреності від 21 березня 2012 року ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 1/2 квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому було вчинено декілька правочинів щодо вказаного майна та наразі власником 1/2 частини вказаної квартири є ОСОБА_2 .

Вказувала на неправомірність відчуження її майна та просила витребувати на її користь з незаконного володіння ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

21 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що між сторонами існує спір щодо права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , а тому відповідач має можливість відчудити спірне майно, що ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

За результатами розгляду заяви суд встановив наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 07.05.2025 у справі № 638/5829/25 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_5 як на підставу порушених прав послалася на те, що спірна частка квартири неправомірно вийшла з її володіння і відповідач може здійснити відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, що зробить неможливим ефективний захист прав та інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей з державного реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 по 1/2 частини за кожним.

Зважаючи, що між сторонами виник спір щодо права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , можливі ризики відчуження вказаної частки квартири відповідачем до вирішення спору, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у справі може ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 39542232), право власності на яку зареєстровано 04 грудня 2020 року за ОСОБА_2 , шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

Ухвала суду є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т. В. Заварза