Справа № 364/784/25
Провадження № 2/364/441/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Білоцерківського району Київської області цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

(далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»)

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 01.09.2025 надійшов зазначений позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому Позивач просить суд: стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 24.03.2023 № 1176-4856 у загальному розмірі 22 781,25 грн., а також судові витрати (а.с. 6).

На обґрунтування заявлених позовних вимог представник Позивача Дідиченко Д.Г. (довіреності від 11.12.2024, 25.07.2025, а.с. 8, 40) у позовній заяві зазначила, що за умовами кредитного договору № 1176-4856, укладеного сторонами 24.03.2023 через сайт (creditkasa.com.ua), Відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 6 000 грн. на зазначений нею картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за цим Договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених Договором умовах. Проте Відповідач не надала своєчасно та у повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом згідно з умовами Договору. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 04.08.2025, як стверджено в позові, має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 49 842,00 грн., що складається з такого:

5 850,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

43 992,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Разом з тим, Позивачем застосовано до Відповідача умови «Програми лояльності», що полягають у частковому списанні заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 27 060,75 грн. за умови погашення Відповідачем заборгованості за згаданим договором у розмірі 22 781,00 грн., яку Позивач просить стягнути та яка складається з такого:

5 850,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

16 931,25 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів надіслано Відповідачеві, суду надано докази на підтвердження (а.с. 46).

Після виконання вимог частин шостої восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалою суду від 03.09.2025 відкрито провадження в справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, строки для подання інших заяв по суті справи, роз`яснено право подати у зазначений строк клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також роз`яснено строки розгляду справи, визначені статтею 275 ЦПК України, не пізніше 03.11.2025 (а.с. 53-55).

За названою статтею 275 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на це та дату відкриття судом провадження у даній цивільній справі строк її розгляду, як зазначено вище, спливає 03.11.2025; як вбачається з матеріалів справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи в іншому порядку.

Відповідачем згадану ухвалу суду від 03.09.2025, в якій викладено також відомості про направлення їй копій позовної заяви та доданих до неї документів, отримано 06.09.2025, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с. 59), проте протягом встановленого судом 15-денного строку з дня отримання ухвали суду відзиву на позовну заяву, а так само і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подавала.

Позивач та його представник також отримали згадану ухвалу суду, що підтверджено поштовим повідомленням (а.с. 58).

З огляду на це та враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі частини восьмої статті 178 ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, основним видом діяльності є кредитування, що підтверджено відповідно Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ІК номер 116 (а.с. 39) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 38).

Між сторонами, а саме: Позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі директора Резуєва Є.В., з одного боку, та Відповідачем ОСОБА_1 , з іншого боку, 24.03.2023 через веб-сайту Позивача (https://creditkasa.com.ua) укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1176-4856 (далі Кредитний договір), копія якого долучена до позовної заяви (а.с. 10-15). Ідентифікуючи Відповідача відомості наведено в розділі 12 цього Договору із зазначенням також номеру електронного платіжного засобу (номеру банківської картки) та одноразового ідентифікатору електронного підпису (номеру паролю).

За умовами зазначеного Кредитного договору Кредитодавець (Позивач) відкриває для Позичальника (Відвідача) невідновлювальну кредитну лінію на таких умовах: сума кредиту 6 000 грн.; загальний строк кредитування 300 днів (до 17.01.2024); базовий період 14 календарних днів; стандартна процентна ставка 3,00 % в день; знижена процентна ставка за користування у базовий період 2,50 % в день.

Обчислення загальної вартості кредиту наведено у додатку до Паспорту споживчого кредиту (а.с. 23-24).

Згідно з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від 23.11.2022 № 69-П (а.с. 16-22), з якими Відповідач була ознайомлена 24.03.2023 (а.с. 22), у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання у повному обсязі у першу чергу погашаються суми простроченої заборгованості, а потім сума кредиту і проценти за користування кредитом (пункт 6.7).

Виконання переказу кредитних коштів Відповідачеві підтверджується інформацією Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» від 05.08.2025 про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с. 26-28), згідно з якою 24.03.2023 було здійснено платіж у розмірі 6 000,00 грн. за номером договору № 1176-4856 на відповідну банківську картку, початкові й останні цифри якої співпадають з номером банківської картки Відповідача, зазначеної у розділі 12 Кредитного договору, а також довідкою про перерахування суми кредиту від 24.03.2023 № 1176-4856 за допомогою платіжної системи «LiqPay» з аналогічними наведеним вище показниками (а.с. 29).

Відповідач періодично здійснювала часткову оплату на рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджено наданим суду Розрахунком заборгованості за відповідним Кредитним договором за станом на 04.08.2025 (а.с. 30-34), з якого вбачається, що Відповідач три рази вносила кошти, які пішли здебільшого на погашення простроченої нею заборгованості за процентами, а саме: 05.04.2023 у розмірі 2 100,00 грн.; 21.04.2023 у розмірі 2 369,25 грн.; 09.05.2023 у розмірі 2 749,50 грн.

Отже, Відповідач не надала своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення її заборгованості за Кредитним договором згідно з умовами цього Договору. У зв`язку з цим Відповідач за станом на 04.08.2025 має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 49 842,00 грн., що складається з такого:

5 850,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

43 992,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Водночас, Позивачем застосовано до Відповідача умови акції під назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості для споживачів фінансових послуг» (Програму лояльності, а.с. 35-37), списавши частково заборгованість Відповідача за нарахованими процентами у загальній сумі 27 060,75 грн.

З огляду на наведене, Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з Відповідача решти заборгованості за Кредитним договором у розмірі 22 781,25 грн., що складається з такого:

5 850,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

16 931,25 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Правильність нарахування зазначених сум заборгованості за кредитом і за нарахованими відсотками за Кредитним договором перевірено судом і не викликає сумніву з огляду на наведені Позивачем розрахунки, що відповідають умовам цього Договору, та не заперечувалось Відповідачем, яка, як наводилось вище, отримала копії всіх процесуальних документів суду, проте відзиву із запереченнями проти позову, включаючи і щодо розміру заборгованості, до суду не подавала, ходом розгляду справи не цікавилась.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ухвалі суду від 03.09.2025 про відкриття провадження у цій справі сторонам було роз`яснено засади цивільного судочинства, зокрема положення статті 12 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частинами першою, другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

При цьому за положеннями частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо ж сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості, а так само і порядок вчинення електронних правочинів, зокрема й кредитних договорів, тобто із застосуванням згаданих інформаційно-комунікаційних систем визначено Законом України «Про електронну комерцію», зокрема статтею 11 цього Закону.

За визначенням пунктів 5, 7 частини першої статті 3 названого Закону електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 цього Закону).

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону).

Отже, електронний підпис у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт відповідного товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений (висновки, викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 03.02.2023 у справі № 757/22453/20, від 29.05.2024 у справі № 545/1750/21).

Крім того, Верховним Судом неодноразово зазначалося на правильності ідентифікації (верифікації) відповідного суб`єкта електронної комерції (Позичальника за кредитним договором) в інформаційній системі з використанням його особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, номера телефону, електронної пошти, номера банківської картки, на яку слід перерахувати кошти (зокрема, постанова від 31.01.2024 у справі № 671/1832/20).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина друга статті 615 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що Відповідач порушила умови Кредитного договору від 24.03.2023 № 1176-4856, укладеного нею з Позивачем, не виконала в повній мірі взяті на себе зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості відповідає визначеному у названому Договорі розміру наданого кредиту та процентній ставці згідно з умовам кредитування, що підтверджено належними і допустимими доказами, що не оспорювались Відповідачем, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

Крім того, на підставі імперативних приписів частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати за сплачений судовий збір.

Враховуючи, що розгляд справи здійснено за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось (частина друга статті 247 ЦПК України).

Рішення суду ухвалено у визначений частиною шостою статті 275 ЦПК України строк з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності судді з 16.10.2025 до 31.10.2025 включно згідно з порядком обчислення процесуального строку, закінчення якого припадає на неробочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 626, 629, 639, 1054 ЦК України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та керуючись статтями 2-4, 11-13, 124, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (; адреса місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 24.03.2023 № 1176-4856 у загальному розмірі 22 781 (двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят одна) грн. 25 (двадцять п`ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (; адреса місцезнаходження: б-р Лесі Українки, 26, оф. 407, м. Київ, 01133) судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 (сорок) коп.

Копії цього рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи зазначений строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Макаренко