Справа № 161/5574/25
Провадження № 2/161/2633/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/5574/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Кріс-Віт Україна» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з ТзОВ «Кріс-Віт Україна» на користь позивача заборгованість по невиплаченій заробітній платі в сумі 112 807,92 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 15 873,42 гривень та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди позивача та її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що з 26 серпня 2019 року по 02 січня 2025 року ОСОБА_1 працювала на ТзОВ «Кріс-Віт Україна» на посаді фінансового директора.
Також судом встановлено, що відповідно до наказу № 1/25-ОС від 02 січня 2025 року, ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади за власним бажанням з виплатою грошової компенсації за 79 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за робочий період з 26 березня 2021 року по 02 січня 2025 року.
Також судом встановлено, що при звільненні з ОСОБА_1 , відповідачем лише частково були проведені розрахунки по виплаті заробітної плати в розмірі 6 006, гривень та 26 621,01 гривень. При цьому, загальна сума заборгованості 145 434,93 гривень визнана відповідачем ТзОВ «Кріс-Віт Україна» (а.с. 14).
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Судом при розгляді справи достовірно встановлено, що середньоденний заробіток позивача становить 264,56 гривень. При цьому загальна кількість календарних днів за час затримки ДП «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» заробітної плати при звільненні ОСОБА_2 становить 60 днів. Таким чином загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 15 873,42 гривень.
А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з ТзОВ «Кріс-Віт Україна» на користь позивача заборгованості по невиплаченій заробітній платі в сумі 112 807,92 гривень, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 15 873,42 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 211,20 гривень.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом достовірно встановлено, що позивачем понесено та документально підтверджено судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 10 000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягненнія з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 гривень.
Керуючись ст. 115, 116, 117 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «Кріс-Віт Україна» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко