УХВАЛА

04 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

03.11.2025 року до Рівненського міського суду надійшла з прийому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Просить визнати за ним право власності на вхідний ганок розміром 2,54м.х 2,91 м. та прибудову розміром 4.36 м.х 2.57м. до квартири АДРЕСА_1 .

До позовної заяви долучена квитанція про оплату судового збору на суму 2 963,00 грн..

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що вона не відповідає вимогам ЦПК України, а саме.

Ефективність судочинства це показник, що характеризує його здатність забезпечувати справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ і досягнення кінцевої мети ефективного захисту прав, свобод та інтересів учасників процесу. Це включає в себе як процес судового розгляду, так і, що важливо, ефективне виконання судових рішень

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, відповідачем у справі визначено ОСОБА_2 , яка є фізичню особою, якій на праві приватної власності належить кв. АДРЕСА_2 .

Відповідач це сторона, якій пред`явлено позов у суді. Це може бути фізична або юридична особа, яка, на думку позивача, порушила його права, свободи чи інтереси.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява не містить обґрунтувань щодо порушення відповідачкою прав позивача щодо спірної будівлі, та не містить позовних вимог до неї.

Частиною 3 ст. 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Необхідно враховувати, що ст. 376 ЦК України входить у главу 27 «Право власності на землю (земельну ділянку)» тому правовий режим самочинного будівництва нерозривно пов`язаний із правом на земельну ділянку, на якій такий самобуд розміщений (постанова ВП ВС від 15.11.2023 року у справі № 916/1174/22).

Таким чином, можливість визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва в судовому порядку, виникає лише за умови наявності у такої особи права власності або право користування на земельну ділянку.

Окрім встановлення наявності прав на земельну ділянку, у спорах щодо визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва, суд зобов`язаний встановити усі обставини справи, зокрема: чи звертався власник самочинного будівництва до органів державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил.

Задоволення позову про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва можливе виключно за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (постанова КЦС ВС від 08.05.2024 року у справі № 126/1663/23).

До позовної заяви не долучено документів щодо права власності або права користування сторін земельною ділянкою по АДРЕСА_3 , що з огляду на положення ЦК України дає право ОСОБА_1 звертатися до суду з подібним позовом. Позовна заява не містить жодної інформації щодо звернення позивачем до відповідних державних структур з приводу розгляду питання реєстрації права власності до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає до залишення без руху з наданням строку для усунення вищенаведених недоліків шляхом подачі до суду належним чином оформленої позовної заяви з дотриманням вимог ст..ст. 175,177 ЦПК України .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,- у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали .

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачці, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В.Панас