Провадження 2-о/127/629/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/34217/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в :

заява мотивована тим, що 28.10.2025 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням ним дій, що мають ознаки домашнього насильства.

Обставини події: 28.10.2025 року близько 16.20 год. до кабінету ОСОБА_1 в Державному навчальному закладі «Вище професійне училище № 7 м. Вінниці» за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 118, увірвався кривдник і в присутності колег почав її принижувати та ображати, погрожувати.

Під час конфлікту ОСОБА_2 поводився агресивно, висловлював погрози, штовхався, намагався застосувати фізичне насильство. У зв`язку з цим заявник викликала працівників поліції, які склали відповідні матеріали та винесли терміновий заборонний припис строком на 10 діб.

ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо ОСОБА_1 психологічне та фізичне насильство, постійно провокує конфлікти, погрожує, поводиться агресивно та неадекватно.

Це не перший випадок насильницьких дій і поліцію доводиться викликати регулярно. Кривдник неодноразово порушував громадський порядок, висловлював погрози фізичною розправою, ображав ОСОБА_1 в присутності дітей.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які також бояться батька через його агресивну поведінку, перебувають у постійному психологічному напруженні та відчувають страх за себе і за ОСОБА_1 .

Оскільки дії кривдника створюють реальну загрозу життю ОСОБА_1 , її здоров`ю та психічному стану, а також життю і безпеці дітей, зазначаючи правовою підставою ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 350-353 ЦПК України, заявник просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 до шести місяців та визначити наступні заходи тимчасового обмеження прав: заборону наближатись до заявника та дітей, заборону телефонувати, листувались чи контактувати будь-яким способом, заборону перебувати у місці її проживання, місця знаходження, інші необхідні заходи безпеки.

Судом вчинені наступні процесуальні дії.

Ухвалою від 29.10.2025 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 03.11.2025 року прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у даній справі. Судове засідання призначено з викликом учасників справи.

В судовому засіданні 06.11.2025 року заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , оскільки вона боїться за своє життя і за життя дітей.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того ОСОБА_2 зареєстрований в системі «Електронний суд» і 04.11.2025 року до електронного кабінету була доставлена ухвала про відкриття провадження у справі. Заяв про відкладення судового засідання не надійшло.

Враховуючи вимоги ст. 350-5 ЦПК України суд вважав можливим розглянути справу у відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що терміновий заборонний припис серії ЕТ № 100324 від 28.10.2025 року складений поліцейським Гуменним В.Р. стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства психологічного характеру 28.10.2025 року о 16.30 год. в АДРЕСА_2 стосовно колишньої дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника визначені наступні: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 , заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 28.10.2025 року 19.00 год. до 07.11.2025 року 19.00 год. Від підпису у приписі кривдник відмовився.

05.11.2025 року заявник ОСОБА_1 подала заяву до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, в якій повідомила про невиконання ОСОБА_2 термінового заборонного припису, оскільки він 05.11.2025 року телефонував ОСОБА_1 , висловлювався нецензурно, ображав, принижував.

Згідно даних системи документообігу суду Д-3 05.11.2025 року судом прийнята постанова відносно ОСОБА_2 по факту вчинення домашнього насильства 28.10.2025 року і накладене стягнення, проте дана постанова не набрала законної сили (справа № 127/34848/25).

Слід зазначити, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області протягом 2025 року справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не перебували.

04.09.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області прийнята постанова відносно подій 24.08.2023 року на підставі складеного протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і провадження у справі відносно ОСОБА_2 було закрите в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова залишена без змін Вінницьким апеляційним судом 23.10.2023 року.

Таким чином, існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей за наданими матеріалами не встановлено. В терміновому заборонному приписі не вказано, який було визначено рівень небезпеки для ОСОБА_1 .

Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб тощо.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо колишнього чоловіка ОСОБА_1 обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне і фізичне насильство провокує конфлікти, погрожує (погрози фізичною розправою, образи в присутності дітей), поводиться агресивно та неадекватно, проте, належних і достатніх доказів з метою оцінки ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, заявник не надала.

Суд враховує, що в установленому законом порядку вина ОСОБА_2 у систематичному вчиненні правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, не доведена.

Видача тимчасового заборонного припису не є рішенням уповноваженого органу про винуватість особи, а є спеціальним заходом, з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Постанова від 05.11.2025 року щодо встановлення вини ОСОБА_2 не набрала законної сили.

Отже, заявником ОСОБА_1 не було доведено, що вона є особою, яка постраждала від насильства з боку ОСОБА_2 і потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Обмежувальний припис є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 5 вересня 2019 у справі №756/3859/19).

Враховуючи викладене, оцінюючи встановлені судом обставини та досліджені докази в наданому заявником обсязі, відсутність ризиків вірогідності вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення для заявника, суд дійшов висновку, що підстав для видачі обмежувального припису за заявою ОСОБА_1 немає.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 06 листопада 2025 року.

Суддя