Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/590/25
Провадження № 2/670/363/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 в електронній формі через електронний кабінет до суду надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 10780 грн 00 коп., яка складається з:

- заборгованості за тілом кредиту 7000 грн 00 коп.;

- заборгованості за процентами 3780 грн 00 коп., а також судові витрати: судовий збір - 2422 грн 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп.

Позивач мотивує свої позовні вимоги таким.

16.03.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2146967, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 7000 грн 00 коп. на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору.

08.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021. Згідно з вказаним Договором та відповідно до ст. 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги стосовно осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2146967 від 16.03.2020.

Упорушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за ним.

Ухвалою від 25.08.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін 17.09.2025. Також витребувано у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію чи емітувалась (видавалась) банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; інформацію про рух коштів по банківському рахунку споживача, зокрема, з використанням платіжного засобу (карти) № НОМЕР_1 за період з 16.03.2020 по 16.03.2020 (у випадку належності банківської карти № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Судові засідання 17.09.2025 та 08.10.2025 не відбулися у зв`язку з клопотанням представника відповідача про їх відкладення.

19.09.2025 в електронній формі через електронний кабінет до суду надійшов відзив на позов представника відповідача адвоката Побережної І.В., у якому відповідач позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» визнає частково у сумі 7000 грн 00 коп. тіло кредиту. Позовні вимоги в решті вимог щодо стягнення заборгованості за процентами вважає необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підтверджені належними та допустимими доказами з таких підстав.

Первісним кредитором порушено законодавство в частині нарахування процентів за договором, за яким стягується заборгованість. Так, відповідно до п. 1.3. вказаного Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн 00 коп. Пунктом 1.4. визначений строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є Додатком 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього Договору. Зазначає, що за вказаним кредитним договором не було здійснено пролонгації, оскільки між сторонами відповідно до розділу 4 кредитного договору не було досягнуто домовленості про продовження строку договору, відповідачу не було направлено текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення кредитних коштів), а тому підстави вважати його продовженим понад строк (після 15.04.2020) і нараховувати відсотки за користування ним немає. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 у частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 3780 грн 00 коп.

У клопотанні, поданому суду 19.09.2025, представник відповідача просить зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, вважаючи їх завищеними порівняно з ціною позову.

24.09.2025 в електронній формі через електронний кабінет до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача адвоката Усенка М.І., у якому зазначає, що між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 16.03.2020 укладений договір № 2146967 в електронній формі, що має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які погодили всі істотні умови. Згідно з п. 1.5. кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка 1,53% в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,80% в день від суми кредиту.

Відповідач ОСОБА_1 відповідно до наданого розрахунку вносила платіж 14.04.2020, що становить 3213 грн 00 коп., на погашення заборгованості. Однак даного платежу було недостатньо для повного погашення боргу. Відтак відповідачем була сплачена лише незначна частина заборгованості, що становить суму нарахованих процентів станом на 14.04.2020. У зв`язку з цим утворилася заборгованість за кредитним договором з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами поза встановленим строком, процентна ставка за що нараховувалася за стандартною ставкою, що відповідає п 1.5.2. договору і становить 1,80% в день від суми кредиту, застосовується: у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1.-4.6. договору. Так, відповідно до п. 4.2. споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3. договору: пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач, здійснюючи вказаний платіж, не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних у договорі способів. Проте повідомлення від споживача не надходили.

Відповідно до Картки обліку договору відповідачем 14.04.2020 здійснено платіж у сумі 3213 грн 00 коп., що відповідає сумі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, чим відповідно до умов договору ініціював продовження строку користування кредитом, що повністю відповідає розділу 4 «Пролонгація строку кредиту», погодженого між сторонами договору.Тому вважає, що нарахування відсотків було здійснено відповідно до умов підписаного сторонами кредитного договору.

30.09.2025 в електронній формі через електронний кабінет представник відповідача адвокат Побережна І.В. надала до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому заперечила факт пролонгації строку кредитування. Зазначає, що позивачем не доведено наявності пролонгації строку кредитування за кредитним договором з огляду на те, що матеріали справи не містять жодних документів, складення яких передбачено п. 4.4. кредитного договору в рамках процедури пролонгації строку кредитування. Зокрема, позивач не надав доказів направлення позичальником кредитодавцю будь-яких електронних звернень/повідомлень із застосуванням одноразового ідентифікатора та із зазначенням дати такого звернення, не надав доказів направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі, не надав жодних додаткових угод, які були укладені між позичальником та первісним кредитором щодо пролонгації строку кредитування, як і не надав жодних оновлених графіків платежів. Тобто матеріали справи не містять жодного доказу того, що пролонгація відповідно до розділу 4 кредитного договору є такою, що відбулася.

Представник позивача адвокат Усенко М.І. у судове засідання 05.11.2025 не з`явився, однак, у заявах по суті просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги просив задоволити повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Побережна І.В. належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 05.11.2025 не з`явилися. Однак 05.11.2025 представник відповідача подала письмову заяву, у якій просила справу розглядати без участі відповідача та його представника, під час ухвалення рішення врахувати пояснення, зазначені в заявах по суті, та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16.03.2020 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 2146967, відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти у розмірі 7000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності. Позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом, який відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «М548186» (а.п. 21 на звороті - 24).

Умовами вказаного договору передбачено таке. Пункт 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000 грн 00 коп.

Пункт 1.4. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується у графіку платежів, що є Додатком 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору.

Пункт 1.5. Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: знижена процентна ставка 1,53% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка 1,80% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в підпункті 1.5.1. цього договору, для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.1.-4.6. договору.

Пункт 1.8. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п. 1.8.1. за зниженою ставкою 10213 грн 00 коп., п. 1.8.2. за стандартною ставкою 10780 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктами 4.2.-4.5. договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3. договору.

Відповідно до пункту 4.3. договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.

Відповідно до пункту 4.4. договору товариство має право, але не обов`язок, протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Відповідно до пункту 4.5. договору у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пункті 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Відповідно до пункту 4.6. договору вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають такими, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, відповідає вимога встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 є Графік платежів, у якому вказана дата повернення кредиту - 15.04.2020 та який відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «М548186» (а.п. 24 на звороті).

Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма) містить основні умови кредитування, серед яких дата повернення кредиту - 15.04.2020. Паспорт відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «М548186» (а.п. 20, 21).

Згідно із довідкою про ідентифікацію, підписаною представником ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Довгалем В., відповідач ОСОБА_1 ідентифікована як позичальник за укладеним договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020, оскільки акцептувала договір шляхом підписання 16.03.2020 одноразовим ідентифікатором «М548186», направленим на відповідний номер телефону (а.п. 25).

Згідно з листом ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 18.07.2025 на картку номер НОМЕР_2 перераховані кошти 16.03.2020 в розмірі 7000 грн 00 коп. (а.п. 25 на звороті, 26).

Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 відповідач станом на 15.05.2020 має заборгованість у сумі 10780 грн 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7000 грн 00 коп., заборгованості за процентами 3780 грн 00 коп. (а.п. 26 на звороті - 33).

08.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021. Згідно з вказаним договором позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2146967 від 16.03.2020 (а.п. 33 на звороті - 38).

Перерахування коштів за договором відступлення прав вимоги № ККАУ-08022021 підтверджується платіжною інструкцією від 09 лютого 2021 року (а.п. 38 на звороті).

12 серпня 2025 року позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу про виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 (а.п. 39).

Згідно з наданою АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацією, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банком емітована карта № НОМЕР_4 , на яку 16.03.2020 перераховані кошти в сумі 7000 грн 00 коп. за допомогою платіжного сервісу WayForPay (а.п. 72).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас, згідно з ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 2 вказаної статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до частини 1 та 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд бере до уваги те, що відповідач не заперечує позов в частині основної суми боргу (тіла кредиту) в сумі 7000 грн 00 коп., а тому визнає цю обставину (факт отримання кредиту відповідачкою у зазначеному розмірі та його неповернення) встановленою.

Щодо строку договору та нарахування відсотків.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

У разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020, кредит надавався на строк (кількість календарних днів користування кредитом) 30 днів із відсотковою ставкою за користування кредитом 1,53 % за добу.

Тому суд враховує, що відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії кредитного договору або до моменту зміни сторонами строку повернення кредиту в повному обсязі згідно з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Посилання у спірному договорі на те, що відсотки, які нараховуються поза строком кредитування, є відсотками у розумінні статей 625 та 1050 ЦК України, відсутнє.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її першої частини, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання споживчого кредиту № 2146967 укладений 16.03.2020 строком на 30 днів. Датою його повернення та сплати нарахованих відсотків є 15.04.2020. Цим же договором передбачене продовження його строку (пролонгація) на 30 днів, яка не є автоматичною. Порядок та умови, за яких строк договору може бути продовжений, передбачені розділом 4 «Пролонгація строку кредиту» та вимагає від сторін договору активних дій.

Відповідно до пункту 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктами 4.2.-4.5. договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3. договору. Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 14.04.2020 мав заборгованість за кредитом, яка складала 10213 грн 00 коп., з яких 3213 грн 00 коп. - нараховані та несплачені проценти.

Відповідно до пункту 4.3. договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. 14.04.2020 відповідач здійснив платіж у сумі 3213 грн 00 коп. - нараховані та несплачені проценти.

З цього моменту у кредитодавця виникло право акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування протягом 24 годин.

Відповідно до пункту 4.4. договору товариство має право, але не обов`язок, протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі.

Відповідно до пункту 4.5. договору у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пункті 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.

Відповідно до пункту 4.6. договору вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають такими, що вчинений в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, відповідає вимога встановленим статтею 207 Цивільного кодексу України до письмової форми правочину.

Водночас матеріали справи не містять доказів того, що кредитодавець скористався правом, наданим йому пунктом 4.4. договору, та направив споживачу текстове повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення), а тому відсутні підстави вважати, що сторонами досягнуто домовленості про продовження строку договору і такий був продовжений до 14.05.2020.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що позивач не довів факту пролонгації строку спірного договору, а тому датою повернення кредиту є 15.04.2020, а нарахування процентів після цієї дати суд вважає неправомірним.

Водночас твердження представника позивача про те, що якщо споживач, здійснюючи платіж, передбачений пунктом 4.3. договору, не бажає продовжувати строк користування кредитом, то споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних у договорі способів, не відповідає дійсності, оскільки договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 такий обов`язок споживача не передбачений.

Зважаючи на умови кредитного договору, відсутні підстави вважати, що проценти, нараховані за користування кредитом після 15.04.2020, є процентами у розумінні ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В межах строку кредитування, тобто до 15.04.2020 відповідач повинен був, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти згідно з графіком платежів, де сума нарахованих процентів за 30 днів користування кредитом становить 3213 грн 00 коп.

Починаючи з 15.04.2020 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її щомісячними платежами. Таким чином припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене та те, що 14.04.2020 відповідач здійснив платіж у сумі 3213 грн 00 коп., суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 у сумі 7000 грн 00 коп., що є тілом кредиту.

Щодо розподілу судових витрат.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України) та у резолютивній частині рішення зазначається розподіл таких судових витрат (п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» поніс судові витрати, що складаються з 2422 грн 40 коп. сплаченого судового збору (а.п. 21).

Згідно з частинами 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

01.07.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та АО «АПОЛОГЕТ» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 (а.п. 40 на звороті, 41 на звороті).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано суду акт № 814 наданих послуг правової (правничої) допомоги від 05.08.2025 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 та детальний опис наданих послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, згідно з якими загальна вартість витрат на правничу допомогу складає 8000 грн 00 коп. (а.п. 42, 43).

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

З огляду на умови договору про надання правничої допомоги та інші докази понесених витрат, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи та з урахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позов заявлено з ціною 10780 грн 00 коп., а задоволено на суму 7000 грн 00 коп., тобто на 64,94% (7000,00х100:10780,00). Тому стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1573 грн 11 коп. (2422,40х64,94%) та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5195 грн 20 коп. (8000,00х64,94%).

На підставі ст. 207, 512, 514, 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 2146967 від 16.03.2020 в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 1573 грн (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) гривні 11 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5195 (п`ять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, адреса місцязнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-й поверх, м. Львів, 79029.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО