Справа № 490/3963/25
н/п 2/490/2916/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панченка С.В., представників відповідачки ОСОБА_2 - адвокатів Романова О.О. та Маркіна С.І., розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Вказана справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні представники відповідачки частково підтримали клопотання від 27.06.2025 року про встановлення факту процесуального зловживання позивача та передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за правилами виключної підсудності та просили встановити факт процесуального зловживання позивача, а також клопотали про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження з огляду на ненадходження справи №761/24066/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з Шевченківського районного суду міста Києва, що позбавляє права відповідачку на подачу зустрічного позову з урахуванням обсягу всього майна яке підлягає поділу. Вимогу щодо передачі справи за пісудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, представники відповідачки не підтримали пояснивши вказане позицією позивачки, вважаючи що при розгляді справи Центральним районним судом міста Миколаєва меші корупційні ризики та менші ризики затягування розгляду справи.

При цьому, в обгрунтування клопотання про встановлення факту процесуального зловживання позивача зазначено, що для штучного створення враження дотримання умов виключної підсудності згідно статті 30 ЦПК України щодо позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, ОСОБА_1 включив в позов об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв. м., який не входить в обсяг спільного майна подружжя, вказавши, що право власності на вказаний об`єкт зареєстрований за ним 01.11.2023 року, тобто в період перебування у шлюбі із ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності, оскільки спростовується відомостями Декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2024 рік, де декларант вказує про набуття власності на вказаний об`єкт нежитлової нерухомості 05.08.2015 року, тобто задовго до укладення шлюбу із ОСОБА_2 , а також даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого об`єкт нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. зареєстрований за ОСОБА_1 05.08.2015 року на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2006 року, ухваленого за позовом ОСОБА_1 . Крім того, вказане нежитлове приміщення було набуто ОСОБА_1 у попередньому шлюбі із ОСОБА_3 , в якому він перебував з 18.06.2006 року і рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 16.09.2016 року шлюб було розірвано (справа № 522/17249/16-ц).

Крім того, ОСОБА_1 21.05.2025 року вже звертався до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (справа №490/3926/25, провадження №2/490/2900/2025, суддя Черенкова Н.П.). Відповідно до реєстраційної картки зазначену позовну заяву так само подавав ОСОБА_4 , а відповідно до ухвали від 02.06.2025 року вказана позовна заява повернена позивачу на підставі заяви його представника ОСОБА_4 . Тобто, інформація, яка викладена на стор. 6 позовної заяви у даній справі про те, що на підставі п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав - не відповідає дійсності. На думку представників відповідачки, дії позивача направленні на зловживання правом на звернення до суду, зокрема для штучної зміни виключної підсудності згідно ст. 30 ЦПК України, а також для вибору складу суду, шляхом подання кількох аналогічних позовів до одного і того ж суду з проміжком часу в один день.

В підготовчому засіданні представник відповідача проти клопотання представників відповідачки про встановлення факту процесуального зловживання позивача заперечив, проти клопотання представників відповідачки про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження не заперечував.

В обгрунтування заперечень проти клопотання про встановлення факту процесуального зловживання позивача, представник позивача зазначив, що суд на стадії відкриття провадження не має права надавати оцінку вимогам позову, тобто в даному випадку встановлювати наявність або відсутність підстав для поділу майна, в тому числі і в частині вимог щодо об`єкту нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв. м, що може бути зроблено судом лише за наслідками розгляду справи по суті. Послався на положення статті 62 СК України, яким передбачено випадки виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові. Також зазначив, що дійсно, до Центрального районного суду міста Миколаєва було подано аналогічний позов, який було розподілено судді Черенковій Н.П. (справа №490/3926/25), але оскільки суддя Черенкова Н.П. перебувала в нарадчій кімнаті то вказане унеможливлювало вчасний розгляд справи в строки встановлені ЦПК України, та з огляду на важливість даної справи для позивача, викликало необхідність повтороного звернення з аналогічним позовом та в подальшому відкликання позову у справі №490/3926/25.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, зазначає таке.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до приписів частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пунктами 2 та 4 частини 2 статті 44 ЦПК України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;.

Частинами 3 та 4 статті 44 ЦПК України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, в позовній заяві позивач наводить перелік спірного нерухомого майна, яке підлягає поділу, зокрема і нерухоме майно:

нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. (вартість згідно звіту №522/11-23 від 20.11.2023 року складає 16986538,00 грн);

квартира № 70 за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа: 114 кв.м., житлова площа: 68 кв.м. (вартість згідно договору купівлі-продажу від 25.08.2022 року складає 1957608,00 грн);

машиномісце (паркомісце) № 144-Б за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 12,5 кв.м. (вартість згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2023 року складає 550007,50 грн);

машиномісце (паркомісце) № 144-А за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 12,5 кв.м. (вартість згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2023 року складає 550007,50 грн).

Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 30 ЦПК України та враховуючи що нерухоме майно, яке є предметом спору та має найвищу вартість - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м. (вартість згідно звіту №522/11-23 від 20.11.2023 року складає 16986538,00 грн) територіально знаходиться в Центральному районі міста Миколаєва, позивач мав право звернутися з даним позовом до Центрального районного суду міста Миколаєва.

При цьому, суд погоджується з позицією представника позивача, що чинним законодавством передбачені випадки виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові - стаття 62 Сімейного кодексу України та, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд не наділений правом встановлення обгрунтованості (доведеності) тих чи інших позовних вимог, а лише, враховує зазначені позивачем позовні вимоги (предмет позову) при перевірці дотримання позивачем правил підсудності.

З урахуванням наведеного вище, позивачем при включенні до переліку спірного нерухомого майна, яке підлягає поділу, нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 154,5 кв.м., та подачі вказаного позову до Центрального районного суду міста Миколаєва не було допущено зловживання процесуальними правами.

Крім того, суд зазначає, що частиною першою статті 187 ЦПК України встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Зі змісту ухвали судді Центрального районного суду міста Миколаєва Черенкової Н.П. від 02.06.2025 року у справі №490/3926/25, вбачається таке: "21.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2025 року дану цивільну справу передано судді Черенковій Н.П. Матеріали справи передано на розгляд судді 21.05.2025 року о 17:20 год. Разом з тим, суддя Черенкова Н.П. з 21.05.2025 р. з 14:30 год. року приймала участь у колегіальному розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України (судова справа №490/9491/23) , а о 15:23 год. суд видалився до нарадчої кімнати у даній справі до 02.06.2025 року до 11:30 год. 02.06.2025 року від представника позивача адвоката Панченка С.В. надійшла заява про відкликання позовної заяви".

Враховуючи наведене вище, суд не розцінює дії позивача щодо зверенення до суду з позовом у справі №490/3963/25, як зловживання процесуальними правами, натомість, з урахуванням важливості даної справи для позивача, про що було зазначено в підготовчому засіданні представником позивача, вказані дії розцінюються як намагання позивача в установлені частиною 1 статті 187 ЦПК України строки отримати відповідне процесуальне рішення щодо відкриття провадження у справі за його позовом, що з об`єктивних причин, було неможливим у справі №490/3926/25.

В даному випадку судом враховано позицію викладену в Постанові ВС від 02 вересня 2019 року у справі №367/5934/17-ц (провадження №61-35262св18) згідно з якою подання позовів до судів різної юрисдикції за схожими предметом та підставами не може визнаватися зловживанням, якщо не доведено, що метою є затягування розгляду справи.

З урахуванням наведеного вище, судом не встановлено факту процесуального зловживання позивача при зверненні до суду у справі №490/3963/25, а тому у задоволенні клопотання представників відповідачки про визнання факту процесуального зловживання позивача слід відмовити.

Щодо клопотання представників відповідачки про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 2 статті 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд: оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів; з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення; вирішує заяви та клопотання учасників справи; направляє судові доручення; встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення; встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; вирішує питання про колегіальний розгляд справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи, наведені зазначені представниками відповідачки обставини, з метою виконання завдань підготовчого провадження та забезпечення можливості реалізації права відповідачкою на подачу зустрічного позову з урахуванням обсягу всього майна яке підлягає поділу, а також з метою повного та об`єктивного розгляду справи та недопущення порушення прав сторін у справі, суд вважає необхідним продовжити строк проведення підготовчого провадження, але не більше ніж на тридцять днів та підготовче засідання відкласти.

Керуючись ст.ст. 44, 189, 198, 259 - 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представників відповідачки ОСОБА_2 - адвокатів Романова О.О. та Маркіна С.І., про визнання факту процесуального зловживання позивача, відмовити.

Клопотання представників відповідачки ОСОБА_2 - адвокатів Романова О.О. та Маркіна С.І., про визнання відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження, задовольнити.

Продовжити строк підготовчого провадження у справі. Підготовче засідання відкласти на 16.12.2025 року о 10:00 год.

Підготовче засідання відбудеться в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, каб. № 11).

Повідомити учасників справи про дату і час призначення наступного підготовчого засідання.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Саламатін