Справа № 931/705/25
Провадження № 2/931/373/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

17 вересня 2025 року позивач звернулася до суду із позовом із до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає із нею та перебуває на її повному утриманні. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 29 травня 2024 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 гривень щомісячно на користь позивача на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Зазначає, що на час звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, їй було відомо, що відповідач не працевлаштований, тому аліменти з відповідача стягувались у твердій грошовій сумі. На даний час, як їй відомо, відповідач офіційно працевлаштований у «Kromberg & Schubert», відповідно його матеріальне становище значно покращилося. Вважає, рішенням суду повинно бути змінено розмір аліментів шляхом стягнення аліментів в частці від доходу, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно рішення Локачинського районного суду Волинської області від 29 травня 2024 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з твердої грошової суми на 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 18 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.10.2025.

Протокольною ухвалою суду від 13.10.2025 явку позивача ОСОБА_2 до суду визнано обов`язковою, розгляд справи відкладено на 03.11.2025 та в судовому засіданні оголошено перерву до 04.11.2025.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки та телефонограмою (а.с. 19). Про поважні причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань від неї не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову. Зазначив, що у нього також на утриманні перебуває спільна з позивачкою дочка ОСОБА_4 , яка є на даний час студенткою НУ «Острозька академія». Пояснив, що був офіційно працевлаштований у ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ», проте на початку жовтня звільнився з роботи, оскільки здійснює догляд за матір`ю з інвалідністю. Раніше із доглядом йому допомагала старша дочка ОСОБА_5 , тому міг працювати по змінах. Однак, на даний час вона навчається у закладі вищої освіти. Сплачувати аліменти в більшій сумі, ніж визначено рішенням суду, не має можливості, оскільки не працює, а єдиним доходом є тимчасові підробітки та виплати як учаснику бойових дій.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 07 квітня 2010 року, з якого вбачається батько дитини ОСОБА_1 , мати ОСОБА_6 (а.с. 8).

Згідно виконавчого листа, Локачинський районний суд Волинської області 29 травня 2024 року розглянув справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та ухвалив стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя смт. Локачі Володимирського району Волинської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 29 квітня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Також, суд враховує правову позицію Верховного суду України у справі за № 6-143цс13 від 05.02.2014, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Таким чином, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів) і саме вона має право на подання позову про зміну способу стягнення аліментів. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила змінити спосіб та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 офіційно працевлаштований у ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» і у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини.

Водночас відповідач надав наказ №2787-к/тр, який виданий ТОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ» 02 жовтня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 звільнений з посади укладальник-пакувальник з 07 жовтня 2025 року (а.с.27)

Згідно акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №176 від 08.20.2025 ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за матір`ю ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю другої групи довічно, що підтверджується висновком МСЕК №007426 (а.с. 24,25)

Із довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 №501 від 25.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку із здійсненням постійного догляду за одним із своїх батьків (а.с. 26)

Згідно довідки №505/25 від 23.09.2025 ОСОБА_8 навчається в Національному університеті «Острозька академія» на денній формі навчання, державне замовлення (а.с. 28)

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Всупереч вказаним вимогам позивачем не надано жодних доказів того, що з часу ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при визначенні їх розміру, зокрема, стан здоров`я чи матеріальний стан платника або одержувача аліментів, а також, що відповідач має дохід, який би був достатнім для сплати аліментів у заявленому розмірі.

Посилання у позовній заяві на те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі не підтверджені документально.

Водночас, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем в частині розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів з твердої суми на частку від заробітку є законні.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що позивачем не доведені обставини погіршення її матеріального стану чи стану здоров`я як стягувача аліментів, так і покращення майнового стану платника аліментів, а також наявністю права вибору способу стягнення аліментів, відповідно до вимог ч. 3 ст.181 СК України, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково і змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням суду, і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 142, 180-182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 142, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 29 травня 2024 року у справі № 931/313/24, визначивши їх у частці від доходу.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 04.11.2025 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко