Справа № 953/7710/25
Провадження № 2/953/3250/25
05 листопада 2025 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
25 липня 2025 року Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.01.2025.
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, державна реєстрація народження дитини здійснена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина позбавлена батьківського піклування.
На підставі отриманої інформації ССД по Індустріальному району було підготовлено та направлено запити до структур причетних до роботи з дітьми для з`ясування інформації стосовно дитини та його батьків.
ССД по Індустріальному району було з`ясовано, що мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . Відоме/останнє місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Батько дитини, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підставі з`ясованої інформації ОСОБА_2 було поставлено на облік ССД по Індустріальному району, як дитину яка перебуває у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків.
У подальшому, відповідно до інформації наданої відділом соціальної роботи по Індустріальному району Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» (далі ВСР по Індустріальному району) з`ясовано, що родина раніше в поле зору не потрапляла, соціальні послуги не отримувала, листів від суб`єктів соціальної роботи про неї не надходило.
Відповідно до інформації наданої адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» Харківської міської ради (далі - КНП «МДП № 16») з`ясовано, що від народження ОСОБА_4 перебуває під наглядом лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка № 15» (далі - КНП «МДП № 15»), з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги. Звернення за медичною допомогою стосовно стану здоров`я хлопчика у КНП «МДП № 16» не зареєстровані.
ССД по Індустріальному району було з`ясовано, що Відповідач, не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради як отримувач будь-яких видів соціальних допомог на дитину.
З інформації наданої Службою у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради було з`ясовано, що родина ОСОБА_5 раніше потрапляла в поле зору.
А саме, ОСОБА_1 разом зі співмешканцем ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 , у двокімнатній, ізольованій квартирі. Санітарний стан житла задовільний. Для дітей були виділені окремі спальні місця (дитячі ліжка), наявні дитячі речі та взуття за сезоном, іграшки, продукти харчування та готова їжа, памперси, дитячі суміші, засоби по догляду за дітьми тощо. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла малолітня ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_1 стало відомо, що 07.04.2024 її доньці стало зле (у дитини піднялась температура 38,5 градусів). Мати самостійно дала дитині жарознижуючий препарат «Нурофен». Через деякий час стан здоров?я дівчинки покращився, температура тіла знизилась до норми і батько з донькою пішли на прогулянку на дитячий майданчик. Ввечері 08.04.2024 у ОСОБА_7 знову піднялась температура, почалася діарея та блювота після кожного прийому їжі. Зі слів ОСОБА_1 вона не стала телефонувати за консультацією до лікаря, з яким укладена декларація, а прийняла рішення почекати до ранку та самостійно надала ліки малолітній доньці (суспензію « ОСОБА_8 », одну таблетку « ОСОБА_9 »). З часом самопочуття дитини не покращувалось, ОСОБА_7 не спала, бо не зупинялися напади блювоти. Після чого, 09.04.2024 близько 03-00 години, мати викликала бригаду швидкої невідкладної допомоги. Однак, після проведення реанімаційних заходів, які не надали ефекту, лікарі констатували біологічну смерть дитини та викликали працівників поліції. Судово-медичним експертом було проведено огляд трупу дитини, ознак насильницької смерті не встановлено, видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Згодом, 27.06.2024 адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка №? 15» було отримано лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) ОСОБА_6 від 24.06.2024 з діагнозом: «токсична дія не уточнених речовин. Отруєння не уточненою речовиною, намір не визначений». Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували на обліку в Харківському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько дітей, ОСОБА_3 . Після смерті доньки та співмешканця, ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_10 , ще деякий час проживала за вищевказаною адресою, яку у подальшому вимушено залишила.
Близько місяця вона проживала у сусідки, ОСОБА_11 (квартира АДРЕСА_3 ). Зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_1 часто залишала дитину на неї (ввечері йшла з дому та поверталась вранці), не купувала продукти харчування, не готувала їжу, а ні собі, а ні дитині, поводилась агресивно, погрожувала, що дало підстави запідозрити її у вживанні наркотичних засобів. Також сусіди наголошували, що ОСОБА_1 торгує наркотичними засобами (солі). Часто вони бачили, як до неї приходили люди, які дуже голосно її кликали і просили продати саме цей наркотик.
Під час неодноразових виїздів співробітників ССД по Немишлянському району, фахівців ВСР по Немишлянському району та СЮП ХРУП №?2 ГУ НП в Харківській області з метою обстеження умов проживання та можливості безпечного перебування малолітньої дитини разом із матір?ю, можливістю нею належним чином виконувати батьківські обов?язки та забезпечувати необхідні умови життя та розвитку дитини, потрапити до квартири АДРЕСА_3 не вдавалося, оскільки двері ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідала.
Наприкінці липня 2024 року, ОСОБА_11 повідомила телефоном, що ОСОБА_1 разом із малолітнім сином за місцем її проживання не мешкає, місце її знаходження їй невідомо.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 повідомила лікарів КНП «Міська дитяча поліклініка № 15», що вона змінила місце проживання та наразі мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . До ССД по Салтівському району було направлено листа з проханням відвідати родину за місцем проживання, однак, під час виходу спеціалістів двері квартири ніхто не відчинив, здійснити обстеження умов проживання не виявилося можливим.
3 вересня 2024 року ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідала, на прийом до лікаря-педіатра з дитиною не з?являлась, постійно змінювала місце свого проживання.
Разом з цим було з`ясовано, що ОСОБА_1 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.09.2019 №?619/2352/19 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Діти виховуються у дитячому будинку сімейного типу. Ще двоє дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , знаходяться на утриманні та вихованні рідного батька, ОСОБА_17 , та мешкають разом із ним у м. Луцьк.
Відповідно до інформації наданої сектором ювенальної превенції Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління національної поліції в Харківській області, з`ясовано, що до чергової частини відділу поліції № 1 надійшло повідомлення оператора «102», про те, що 13.12.2024 о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться жінка з дитиною, яка повідомила, що їй ніде проживати, мешкає три дні вже на вулиці. Співробітниками СЮП ХРУП №? 2 ГУНП в Харківській області було здійснено виїзд за вищевказаною адресою та встановлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом з дитиною малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Гр. ОСОБА_1 звернулася до Відділу поліції №? 1 ХРУП № 2 з письмовою заявою, у якій попрохала помістити дитину до медичного закладу, через тяжкі сімейні обставини. В подальшому згідно Акту дитину було передано до КНП «МКДЛ №? 16».
Згідно наявних обліків ІКС ІПНП ХРУП №? 2 ГУНП в Харківській області за 2024-2025 роки гр. ОСОБА_1 , притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у відношенні неї було складено адміністративні протоколи.
З веб-сайту «Судова влада України» з`ясовано, що за вищезазначеними протоколами ОСОБА_1 було: звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відповідно до постанови Фрунзенського районного суду міста Харкова від 07.08.2024 № 645/4355/24, у зв`язку з малозначністю, оголосивши їй усне зауваження; відкрито адміністративне провадження № 643/3824/25 від 11.03.2025 та призначене до розгляду.
Після вилучення дитини, лише один раз 20.02.2025, тобто через два місяці, ОСОБА_1 звернулась до ССД по Індустріальному району з питання повернення дитини на виховання та спільне проживання. Жінці під час особистого прийому було надано роз`яснення норм чинного законодавства щодо повернення дитини на виховання та спільне проживання, проведено профілактичну бесіду, щодо відповідальності батьків відносно дитини.
Усвідомлюючи наслідки своєї бездіяльності у відношенні сина, ОСОБА_1 більше не з`явилася на прийом, тобто не вирішила питання підготовки пакету документів для повернення дитини. Відтак, матері байдуже відсутність ОСОБА_4 , жінка самоусунулись від виконання батьківських обов`язків та подальша доля сина її не цікавить.
У зв`язку з тим, що питання повернення хлопчика на спільне проживання та виховання ОСОБА_1 перестала вирішувати та більше не цікавилась долею дитини, не з`являлась до ССД по Індустріальному району і до КНП «МДКЛ № 16» ХМР, де хлопчик перебував з 13.12.2024, було складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 16.01.2025.
На підставі складеного Акту, керуючись Порядком № 585 та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (далі-Порядок № 866) ОСОБА_2 було знято з обліку ССД по Індустріальному району, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, та поставлено на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування.
Рішенням Департаменту служб у справах дітей № 28 від 29.01.2025, ОСОБА_18 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

З метою соціального захисту дитини, відповідно до рішення виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 27.01.2025 № 27, ОСОБА_2 було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 терміном на три місяці.

Після закінчення строку перебування хлопчика в сім`ї патронатного вихователя, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.04.2025 № 194, з метою соціального захисту дитину влаштовано під опіку.

Також, ССД по Індустріальному району додатково було зроблено запити до структур причетних до роботи з дітьми, відносно наявності/розгляду звернень ОСОБА_1 , як матері ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації наданої ВСР по Індустріальному району було з`ясовано, що після вилучення дитини, ОСОБА_1 до відділу не зверталась, подальшою долею дитини не цікавилась, соціальні послуги не отримувала.

Відповідно до інформації наданої адміністрацією КНП «МДП № 15», ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на профілактичні огляди приходила не регулярно, на запрошення на прийом до лікаря з питанням профілактичних оглядів не з`являлася, рекомендації медичних працівників не виконувала.

Відповідно до інформації наданої Службою у справах дітей Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області з`ясовано, що ОСОБА_1 , за час перебування малолітнього ОСОБА_2 у патронатній сім?ї ОСОБА_19 , жодного разу не зверталася до них щодо побачень з дитиною, не цікавилася його станом здоров`я, не телефонувала.

Таким чином, за час перебування малолітнього ОСОБА_4 у лікарні, патронатній сім?ї та під опікою, ОСОБА_1 не переймалась вирішенням питання повернення сина на виховання та спільне проживання, тобто вона свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини.

Зазначені обставини є підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з цим, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Мати дитини була завчасно повідомлена, але заперечень з цього приводу не надала.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 19, 150, 164 Сімейного кодексу України, в інтересах дітей, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 визначено головуючого суддю Юрлагіну Т.В.

Ухвалою суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Томенко Я.В. не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції останнім відомим ареєстрованим місцем проживання, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, повідомлялась шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим повторно 17.01.2025 Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 21 (а.с.13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4, відомості про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_2 внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с.14).

Батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим повторно 17.01.2025 Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 5051 (а.с.15).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав слід впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

16.12.2024 на адресу начальника Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей ХМР Івахнової А. з комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна дитяча лікарня № 16» Харківської міської ради надійшло повідомлення про те, що 13 грудня 2024 року, о 17 годині 00 хвилин, бригадою швидкої медичної допомоги № 706, без батьків, у супроводі старшого інспектора СЮП ХРУП ГУНП в Харківській області Кайдалова О.. до лікарні було доставлено неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час місця проживання немає. Згідно Акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 13.12.2024, відомо, що дитина була виявлена за адресою: АДРЕСА_5 (Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб), куди мати звернулася та повідомила, що не може більше опікуватися дитиною, бо немає місця проживання. ОСОБА_2 було госпіталізовано до педіатричного відділення КНП «МДКЛ № 16» з діагнозом «гостре респіраторне захворювання» (а.с.19-20).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_20 , яка є працівником центру «Обдарованість» пункту евакуації від Департаменту соціального захисту, 13.12.2024 прибула ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 та повідомила, що два дні тому її вигнав колишній, та вона два дні із дитиною проживала на вулиці, вдень грілася у магазинах. Її побачила якась жінка та запропонувала допомогу, викликала таксі та направила до центру. З дитиною до появи поліції поводилась не дуже спокійно, била по рукам та кричала (а.с.21).

13.12.2024 ОСОБА_1 звернулась до органів поліції з письмовою заявою, у якій просила допомогти їй з влаштуванням дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в медзаклад, у зв`язку із скрутним сімейним становищем, зазначила, що працює, дитину немає з ким залишити, свого життя вона немає (а.с.22).

17.12.2024 ССД по Індустріальному району було направлено запити до служб у справах дітей Департаменту служб у справах дітей ХМР для з`ясування інформації стосовно дитини та його батьків (а.с.23).

18.12.2024 відділ соціальної роботи по Індустріальному району Харківського міського центру соціальних служб «Довіра» повідомив, що ОСОБА_1 , яка має малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше в поле зору Відділу не потрапляла, соціальні послуги не отримувала, листів від суб`єктів соціальної роботи про неї не надходило (а.с.24).

Відповідно до інформації наданої адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» Харківської міської ради від 18.12.2024 № 656/0/545-24, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка № 15», з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги. Звернення за медичною допомогою стосовно стану здоров`я хлопчика у КНП «МДП № 16» не зареєстровані (а.с.25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради як отримувач будь-яких видів соціальних допомог на дитину (а.с.26).

17.01.2025 № 05-22/59/25 від Служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей ХМР надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 разом зі співмешканцем ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 , у двокімнатній, ізольованій квартирі. Санітарний стан житла задовільний. Для дітей були виділені окремі спальні місця (дитячі ліжка), наявні дитячі речі та взуття за сезоном, іграшки, продукти харчування та готова їжа, памперси, дитячі суміші, засоби по догляду за дітьми тощо. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла малолітня ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_1 стало відомо, що 07.04.2024 її доньці стало зле (у дитини піднялась температура 38,5 градусів). Мати самостійно дала дитині жарознижуючий препарат «Нурофен». Через деякий час стан здоров?я дівчинки покращився, температура тіла знизилась до норми і батько з донькою пішли на прогулянку на дитячий майданчик. Ввечері 08.04.2024 у ОСОБА_7 знову піднялась температура, почалася діарея та блювота після кожного прийому їжі. Зі слів ОСОБА_1 вона не стала телефонувати за консультацією до лікаря, з яким укладена декларація, а прийняла рішення почекати до ранку та самостійно надала ліки малолітній доньці (суспензію « ОСОБА_8 », одну таблетку « ОСОБА_9 »). З часом самопочуття дитини не покращувалось, ОСОБА_7 не спала, бо не зупинялися напади блювоти. Після чого, 09.04.2024 близько 03-00 години, мати викликала бригаду швидкої невідкладної допомоги. Однак, після проведення реанімаційних заходів, які не надали ефекту, лікарі констатували біологічну смерть дитини та викликали працівників поліції. Судово-медичним експертом було проведено огляд трупу дитини, ознак насильницької смерті не встановлено, видимих тілесних ушкоджень не виявлено. Згодом, 27.06.2024 адміністрацією КНП «Міська дитяча поліклініка №? 15» було отримано лікарське свідоцтво про смерть (остаточне) ОСОБА_6 від 24.06.2024 з діагнозом: «токсична дія не уточнених речовин. Отруєння не уточненою речовиною, намір не визначений». Також, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували на обліку в Харківському центрі профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом: ВІЛ.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько дітей, ОСОБА_3 . Після смерті доньки та співмешканця, ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_10 , ще деякий час проживала за вищевказаною адресою, яку у подальшому вимушено залишила.

Близько місяця вона проживала у сусідки, ОСОБА_11 (квартира АДРЕСА_3 ). Зі слів ОСОБА_12 , ОСОБА_1 часто залишала дитину на неї (ввечері йшла з дому та поверталась вранці), не купувала продукти харчування, не готувала їжу, а ні собі, а ні дитині, поводилась агресивно, погрожувала, що дало підстави запідозрити її у вживанні наркотичних засобів. Також сусіди наголошували, що ОСОБА_1 торгує наркотичними засобами (солі). Часто вони бачили, як до неї приходили люди, які дуже голосно її кликали і просили продати саме цей наркотик.

Під час неодноразових виїздів співробітників ССД по Немишлянському району, фахівців ВСР по Немишлянському району та СЮП ХРУП №?2 ГУ НП в Харківській області з метою обстеження умов проживання та можливості безпечного перебування малолітньої дитини разом із матір?ю, можливістю нею належним чином виконувати батьківські обов?язки та забезпечувати необхідні умови життя та розвитку дитини, потрапити до квартири АДРЕСА_3 не вдавалося, оскільки двері ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідала.

Наприкінці липня 2024 року, ОСОБА_11 повідомила телефоном, що ОСОБА_1 разом із малолітнім сином за місцем її проживання не мешкає, місце її знаходження їй невідомо.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 повідомила лікарів КНП «Міська дитяча поліклініка № 15», що вона змінила місце проживання та наразі мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . До ССД по Салтівському району було направлено листа з проханням відвідати родину за місцем проживання, однак, під час виходу спеціалістів двері квартири ніхто не відчинив, здійснити обстеження умов проживання не виявилося можливим.

3 вересня 2024 року ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідала, на прийом до лікаря-педіатра з дитиною не з?являлась, постійно змінювала місце свого проживання.

Разом з цим було з`ясовано, що ОСОБА_1 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.09.2019 №?619/2352/19 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Діти виховуються у дитячому будинку сімейного типу. Ще двоє дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , знаходяться на утриманні та вихованні рідного батька, ОСОБА_17 , та мешкають разом із ним у м. Луцьк (а.с.27-28). До листа з вищезазначеною інформацією ССД по Немишлянському району додала листи від уповноважених органів щодо роботи з дітьми з інформацією, яка негативним чином характеризує особу відповідача (а.с.29-44).

Відповідно до листа СЮП ВП ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 31.12.2024 № 43837/119-67, до чергової частини відділу поліції № 1 надійшло повідомлення оператора «102», про те, що 13.12.2024 о 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться жінка з дитиною, яка повідомила, що їй ніде проживати, мешкає три дні вже на вулиці. Співробітниками СЮП ХРУП №? 2 ГУНП в Харківській області було здійснено виїзд за вищевказаною адресою та встановлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом з дитиною малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Гр. ОСОБА_1 звернулася до Відділу поліції №? 1 ХРУП № 2 з письмовою заявою, у якій попрохала помістити дитину до медичного закладу, через тяжкі сімейні обставини. В подальшому згідно Акту дитину було передано до КНП «МКДЛ №? 16».

Згідно наявних обліків ІКС ІПНП ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за 2023-2025 роки гр. ОСОБА_1 , притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 184 КУпАП, у відношенні неї було складено адміністративні протоколи (а.с.45-46).

16.01.2025 складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я (а.с.50).

На підставі складеного Акту, керуючись Порядком № 585 та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, ОСОБА_2 було знято з обліку ССД по Індустріальному району, як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах, та поставлено на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 51).

Рішенням Департаменту служб у справах дітей № 28 від 29.01.2025 ОСОБА_18 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 27.01.2025 № 27, ОСОБА_2 було влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_19 терміном на три місяці (а.с.52-53).

20.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до ССД по Індустріальному району з питання повернення дитини на виховання та спільне проживання (а.с.48).

Після закінчення строку перебування ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя, відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.04.2025 № 194, з метою соціального захисту дитину влаштовано під опіку та призначено ОСОБА_21 опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.54).

Відповідно до інформації наданої адміністрацією КНП «МДП № 15» ХМР від 06.06.2025 № 194/0/554-25, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 на профілактичні огляди приходила не регулярно, на запрошення на прийом до лікаря з питанням профілактичних оглядів для проведення щеплення не з`являлася, рекомендації медичних працівників не виконувала (а.с.56).

Відповідно до інформації наданої Службою у справах дітей Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 03.06.2025 № 389/22/04-04, ОСОБА_1 , за час перебування малолітнього ОСОБА_2 у патронатній сім?ї ОСОБА_19 , жодного разу не зверталася до Служби щодо побачень з дитиною, не цікавилася його станом здоров`я, не телефонувала (а.с.57).

19.06.2025 громадянці ОСОБА_1 направлено повідомлення, що на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини ХМР, яке відбудеться 15 липня 2025 року, буде розглянкто питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Запропоновано письмово висловити думку з цього питання та надати її до Служби у термін до 14.07.2025 (а.с.58).

Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З наданого висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР №279 від 25.07.2025 про доцільність позбавлення батьківських прав, Департамент служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 59-60).

Вищевикладені докази свідчать про те, що громадянка ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків та не приймає участі у вихованні сина.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Статтею 11 Закону України Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Невжиття заходів щодо спілкування з дитиною, турботи про неї, розцінюється як свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками, сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що відповідач не має прагнення спілкуватися з дитиною, сприяти засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до його внутрішнього світу, що суперечить положенням ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), з яких випливає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найвищі інтереси є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Враховуючи викладене, як встановлено, мати ОСОБА_1 байдужа до життя, здоров`я та розвитку малолітньої дитини ОСОБА_2 , не цікавиться його життям, матеріальної допомоги останньому не надає, тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що вона має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/17.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.

На підставі ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164 СК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Роз`яснити, що особа позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому законом порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна