Справа № 629/6044/25
Провадження № 2/629/1682/25
04.11.2025 Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Лозова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу №629/6044/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна,-
Позивач звернулася до суду з позовом про поділ в натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна, в якому просила здійснити поділ в натурі житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, а саме: -виділити ОСОБА_1 в натурі у власність в окремий об?єкт нерухомого майна - 3/10 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якою вона фактично користується, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв. м., та надвірних споруд: сарай, літ «Б» Д1. В, б, в, в2, В1», гараж літ. «Г».Д», льох, літ. «П1,п, П2», вбиральня, літ. «У», огорожа, ворота, літ. «№l», №», колодязь, літ. «К» та земельну ділянку, загальною площею 0,0666 га;-виділити ОСОБА_2 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності - 7/10 частина житлового будинку на підставі договору дарування, серія та номер: 1948, виданого 30.07.2016 року, посвідченого Степанчук Н.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, якою вона фактично користується, загальною площею 40,9 кв.м., житловою 22,6 кв.м.: тамбур - 2,9 кв.м.;кухня - 9,2 кв.м.; передпокій - 6,2 кв.м.; житлова кімната - 5,5 кв.м.; житлова кімната - 17,1 кв.м. Також, просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником 3/10 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 39,2 кв. м та надвірних будівель: сарай, літ «Б», Д1.В, б, в, в2, В1», гараж літ. «Г, Д», льох, літ. «П1, П, П2», вбиральня, літ «У», огорожа, ворота, літ «№l, №», колодязь. літ. «К» та земельної ділянки, загальною площею 0,0666 га. Позивач вказала, що за нею зареєстровано право власності спільна часткова власність, а саме на 3/10 частини будинку, інша частка у розмірі 7/10 житлового будинку на даний час належить відповідачу - ОСОБА_3 . Отже, спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності двох співвласників і мають два відокремлених домогосподарств та окремі комунікації життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо). Домогосподарства розмежовані в технічному паспорті, виготовленому 04 лютого 2024 року, вказані квартири ізольовані одна від одної, мають окремі входи (виходи) та окремі інженерні мережі. Позивач додала, що з метою відокремлення прав власників зверталася до відповідача з пропозицією про укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки, однак відповіді не отримала. В лютому та липні 2024 року позивач зверталася до Лозівської міської ради Харківської області про присвоєння адреси окремим часткам житлового будинку, однак їй було відмовлено у зміні адреси
об?єкту нерухомого майна через відсутність в поданих документах копії договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду. Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з даним позовом.
Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, сторонам надано час для подання заяв по суті.
Ухвалою суду було здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні факт та відповідні правовідносини.
За змістом ч.ч.1-2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як зазначила ОСОБА_1 , 19 жовтня 2023 року позивачем зареєстроване право власності в державному реєстрі речових прав, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна -
Так, відповідно до матеріалів справи, спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності двох співвласників і мають два відокремлених домогосподарств та окремі комунікації життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо).
Домогосподарства розмежовані і в технічному паспорті, виготовленому 04 лютого 2024 року, вказані квартири ізольовані одна від одної, мають окремі входи (виходи) та окремі інженерні мережі. Згідно з даними технічного паспорту, вказані два житлових приміщення. До номеру один відносяться моя частина житлового будинку: - Тамбур площею - 2,3 кв.м.; - Кухня площею- 2,3 кв.м.;- Комора- 3,0 кв.м.;- Передпокій - 5,6 кв.м.;- Житлова кімната - 3,3 кв.м.;- Житлова кімната 13,3 кв.м., всього: загальна площа складає - 34.7 кв.м.; житлова - 16,6 кв.м., допоміжна - 18,1 кв.м.До другого номеру відноситься частина житлового будинку належного відповідачу:- Тамбур- 2,9 кв.м.; - Кухня - 9,2 кв.м.;- Передпокій- 6,2 кв.м.;- Житлова кімната - 5,5 кв.м.;- Житлова кімната - 17,1 кв.м., всього: загальна площа 40,9 кв.м., житловою 22,6 кв.м., допоміжна 18,3 кв.м.(а.с.28-30).
Позивач з метою відокремлення прав власників зверталася до відповідача з пропозицією про укладення нотаріально посвідченого договору про виділ частки, однак заяву відповідач не отримала(а.с.24-26).
В лютому та липні 2024 року позивач зверталася до Лозівської міської ради Харківської області про присвоєння адреси окремим часткам житлового будинку, однак їй було відмовлено у зміні адреси об?єкту нерухомого майна - житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває в приватній спільній частковій власності, в зв?язку з невідповідністю вимогам п.12 ст. 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме через відсутність в поданих документах копії договору про поділ спільного майна, договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду. Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду з даним позовом(а.с.15-22).
З урахуванням вищевикладеного, з метою можливості подальшого ефективного окремого розпорядження домогосподарством, позивач звернулась до суду з даним позовом для захисту її прав як власника.
За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 3 статті 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Зі змісту ст. 357 Цивільного кодексу України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).
Так, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги докази в їх сукупності, житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності, частки сторін вже є визначеними.
Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається із змісту даної норми законодавець визначив чотири самостійні підстави, кожна з яких окремо може слугувати приводом для припинення права власності на частку в спільному майні.
Згідно з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №303/4849/16-ц та у постанові від 18.07.2019 у справі №210/2236/15-ц для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Таким чином, припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що частки сторін вже є визначеними, позивач та відповідач не зважаючи на спільну власність володіють та користуються кожен своєю часткою, тому в даному випадку припинення права на частку не відбудеться, а лише припинеться право спільної часткової власності на будинок, однак кожен залишається зі своєю часткою.
Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.
Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що припинення права спільної часткової власності сторін не завдасть шкоди співвласнику та право власності на частки сторін зберігаються за ними, беручи до уваги відсутність відзиву, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Беручи до уваги положення ч.1 ст.141 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань ОСОБА_1 про стягнення судового збору з відповідача на її користь, суд залишає судовий збір за позивачем.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,60,81,89,141,263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі частки з майна, що є спільною частковою власністю, та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна- задовольнити.
Здійснити поділ в натурі житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, а саме:
-виділити ОСОБА_1 в натурі у власність в окремий об?єкт нерухомого майна - 3/10 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якою вона фактично користується, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 16,6 кв. м., та надвірних споруд: сарай, літ «Б» Д1. В, б, в, в2, В1», гараж літ. «Г».Д», льох, літ. «П1,п, П2», вбиральня, літ. «У», огорожа, ворота, літ. «№l», №», колодязь, літ. «К» та земельну ділянку, загальною площею 0,0666 га;
-виділити ОСОБА_2 в натурі у власність в окремий об`єкт нерухомого майна із спільної часткової власності - 7/10 частина житлового будинку на підставі договору дарування, серія та номер: 1948, виданого 30.07.2016 року, посвідченого Степанчук Н.О., приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, якою вона фактично користується, загальною площею 40,9 кв.м., житловою 22,6 кв.м.: тамбур - 2,9 кв.м.;кухня - 9,2 кв.м.; передпокій - 6,2 кв.м.; житлова кімната - 5,5 кв.м.; житлова кімната - 17,1 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Судовий збір залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Повний текст заочного рішення виготовлено 04.11.2025 року.
Інформація про сторони:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.О.Каращук