ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження №2др/521/46/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

24 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Вінжановської К.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ»

предмет позову : зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

В проваджені суду перебувала вищевказана справа.

02.04.2025 судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» зобов`язано здійснити перерахунок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 починаючи з 21.03.2022 по 8.01.2025 з урахуванням здійснених платежів з розрахунку на двох проживаючих осіб, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішення набрало законної сили.

Позивач в порядку ст. 270 ЦПК України звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив розподілити судові витрати, стягнувши на її користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 13 550 грн. та за направлення поштової кореспонденції відповідачу в розмірі 50 грн.

Відповідач проти задоволення заяви заперечував.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Питання про ухвалення додаткового рішення вирішується в порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України без виклику сторін.

Предмет додаткового рішення не пов`язаний із оцінкою доказів по суті спору, визначається виключно нормами процесуального закону.

Так, в проваджені суду перебувала вищевказана цивільна справа.

Рішенням суду від 2.04.2025 позов задоволений частково.

Питання про розподіл витрат на правничу допомогу судом не вирішено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат подається стороною із першою заявою по суті спору (ч. 1ст. 134 ЦПК України).

Докази витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про присудження правничої допомоги суд враховує рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, за яким правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, які підлягають присудженню в судовому порядку стороною суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (висновок ВС по справі № 820/479/18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані :

- про надання правничої допомоги від 26.02.2024;

- додаткова угода № 2 до договору про правничої допомоги від 26.02.2024;

- акт прийняття-передачі наданих послуг від 6.04.2025 на загальну суму 13 500 грн.;

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає можливим присудження на користь позивача за судовим рішенням 8 000 грн. правничої допомоги.

Витрати на відправлення поштової кореспонденції за квитанцією ЗС «Укрпошта» від 17.07.2024 на суму 49,99 грн. належать до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ):

- витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.;

- витрати за направлення кореспонденції відповідачу в розмірі 49,99 грн.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Світлана МАРКАРОВА

Повний текст рішення виготовлений 6.11.2025

24.10.25