Справа № 358/1785/25 Провадження № 2-н/358/196/25
УХВАЛА

(про відмову у видачі судового наказу)

03 листопада 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Буравова К.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,-

ВСТАНОВИЛА:

До Богуславського районного суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.09.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І.

22.09.2025 суддя у відповідності до ч. 5 ст. 165 ЦПК України звернулася до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1

10.10.2025 суддя, у зв`язку з неотриманням відповіді на запит від 22.09.2025 повторно звернулася до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання боржника.

24.10.2025 до суду надійшла відповідь на запит за № 23-23/4039/2025 від 21.10.2025, з якої встановлено, що інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня в реєстрі територіальної громади.

З довідки №358/1785/25 від 24.10.2025 убачається, що відповідно до наказу Богуславського районного суду Київської області № 08/в від 10.10.2025 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2 », суддя Буравова К.І. з 17.10.2025 по 27.10.2025 включно, перебувала у відпустці.

Надалі, 29.10.2025 суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1946559 від 29.10.2025, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаним параметрами не знайдено.

Крім того, відповідно до відповіді № 1946610 від 29.10.2025 року, отриманої з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, відомості про наявність у ОСОБА_1 статусу внутрішньо переміщеної особи відсутні, довідка ВПО не видавалась.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання.

Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно інформації отриманої суддею на запити в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України, зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідоме.

Відповідно до частини 9 статті 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Встановити факт смерті чи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неможливо, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Заявником до заяви про видачу судового наказу додано платіжну інструкцію про сплату судового збору № від 17.09.2025 на суму 302 гривні 80 копійок. Судовий збір зараховано в дохід державного бюджету.

Згідно правил частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 164,165, 167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Копію ухвали надіслати заявнику.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвалу про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. І. Буравова