ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2486/25

Провадження № 22-ц/820/2191/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, про встановлення опіки над недієздатною особою (суддя Луговий О.М.).

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення опіки над недієздатною особою, заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, в якій просив призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви вказував, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року у справі №683/2376/23 визнано ОСОБА_3 недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є особою похилого віку, їй важко самостійно опіку та догляд за здійснювати ОСОБА_3 .

Зазначав, що є рідним братом (по матері) ОСОБА_3 і в змозі опікуватися братом. При цьому, вказував, що можливість призначення особі кількох опікунів передбачена положеннями ч. 5 ст. 63 ЦК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, про встановлення опіки над недієздатною особою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому, посилається на порушенням судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права.

Вказує, що ОСОБА_4 є особою похилого віку і їй важко самостійно здійснювати опіку та догляд за ОСОБА_3 .

Зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не застосовано положення ч. 5 ст. 63 ЦК України, відповідно до яких фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 не приймав участі у справі №683/2376/23, де рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року визнано ОСОБА_3 недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_4 .

Таким чином, на думку скаржника, питання про призначення чи не призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи мають бути вирішені під час судового розгляду, за участю органу опіки та піклування, а ніяк не на стадії відкриття провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом із тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

ЦПК України та іншими законами України встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також суд послався на положення ст.. 75 ЦК України та ч. 2 ст. 300 ЦПК України.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року у справі №683/2376/23 визнано ОСОБА_3 недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном ОСОБА_4 .

При постановленні ухвали суд першої інстанції не взяв до уваги, що заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про призначення його опікуном, що не було предметом розгляду у справі №683/2376/23. У вказаній справі ОСОБА_1 заяви не подавав, участі у справі не брав.

Нормами п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено обов`язковість тотожності, тобто випадків, коли в заявлених вимогах повністю співпадають сторони, предмет і підстави.

У випадках зміни хоча б одного з цих елементів, позови вже не можуть вважаються тотожними, а відтак вимоги п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України застосовуватись не можуть.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України.

При відмові у відкритті провадження у справі, помилковим також є посилання суду першої інстанції на положення ч. 2 ст. 300 ЦПК України, оскільки законодавцем вказано саме про подання органу опіки та піклування, а не про звернення останнім до суду з відповідною заявою та не наведено обмежень щодо правового механізму отримання відповідного подання під час розгляду заяви у судовому порядку.

Згідно з правовим висновком Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року у справі №727/5306/24, Об`єднана палата виснувала, що питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи / закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду;

норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої статті 300 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною;

вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 визначено склад суду у складі одного судді та двох присяжних. Натомість ухвала про відмову у відкритті провадження у справі постановлена у складі одного судді. Відповідно, ухвала постановлена неповноважним складом суду.

А тому, колегія суддів вважає, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття провадження у справі).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року скасувати, справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки і піклування Виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, про встановлення опіки над недієздатною особою направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: О.І. Талалай

О.І. Ярмолюк