Справа № 624/938/25
№ провадження 2/624/507/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в с-щі Кегичівці, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/0497/82/0063800 від 18.02.2013 в сумі 31443,08 грн, а також судових витрат: 3028 грн сплаченого судового збору та 1400 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обгрунтована тим, що 18.02.2013 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0497/82/0063800, відповідно до якого кредитодавець встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 1500 грн, в подальшому який установлюється та визначається відповідно до статті 10 договору. Максимальний, розмір кредиту складає 200000 гривень. В межах цього ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. Поточний ліміт діє в межах календарного місяця в якому він встановлений. Перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Всі інші періоди щомісячно починаються з 1 числа календарного місяця та завершуються в останній календарний день місяця. Строк користування та погашення кредиту - 48 місяців, що починається з 18 лютого 2013 року та закінчується 18 лютого 2017. Без укладення додаткових угод банк має право подовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Відповідно до вищевикладеного датою кінцевого терміну повного погашення кредиту є 18 лютого 2025 року. Процентна ставка 36% річних. Банк свої зобов`язання виконав та надав кредитні кошти у користування позичальнику, натомість останній припинив виконувати взяті на себе зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів та процентів.

20.02.2024 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК « Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F, за умовами якого, за реєстром боржників набуло право грошової вимоги за кредитним договором відповідача в розмірі заборгованості 31443,08 грн, яка складається з: 1) 29100 грн сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 2) 2343,08 грн сума заборгованості за недозволеним овердрафтом. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте боржник свого грошового зобов`язання до часу подання позову до суду не виконав.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 14.10.2025, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, повідомив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні встановлено, що 18.02.2013 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0497/82/0063800. Договір укладений в письмовій формі та підписаний позичальником власноручно.

Згідно умовами договору, з дати початку кредитування клієнт має право отримати, а банк зобов`язаній за умови відсутності (недостатності) грошових коштів по картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, встановлених у розділі І та ІІІ договору (п.9.1. р. ІІІ). Розмір поточного ліміту кредиту складає 1500 грн, в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст. 10 договору (п.1.1. р.І). Строк користування кредитом 48 місяців з 18.02.2013 по 18.02.2017, Процентна ставка фіксована 36% річних (п.п.1.2., 1.3. р. І). Без укладання додаткових угод до договор, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом (п.9.3. р. ІІІ). Максимальний розмір кредиту за договором складає 200000 грн (п.10.1 р. ІІІ). За користування кредитом клієнт щомісяця зобов`язаний сплачувати банку проценти. Проценти нараховуються за фактичне користування кредитом на щоденний залишок заборгованості по кредиту. Погашення процентів здійснюється щомісячно шляхом договірного списання коштів в необхідній сумі з карткового рахунку в дату розрахунку процентів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом, в межах поточного ліміту у випадку перевищення суми заборгованості за кредитом над розміром поточного ліміту, заборгованість за кредитом збільшується на суму заборгованості за нарахованими процентами. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів клієнту. Клієнт зобов`язаний до 20 числа включно кожного місяця, наступного за місяцем користування кредитом, сплатити банку платіж в роздріб (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше 30 гривен» або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо вона менш за зазначену суму. При цьому вищезазначена заборгованість клієнта перед банком, як складається з заборгованості за кредитом, суми нарахованих процентів за користування кредитом, неустойок, комісійних винагород за обслуговування КР, процентів за користування недозволеним овердрафтом не включає суму заборгованості за недозволеним овердрафтом та суму прострочених грошових зобов`язана клієнта за договором (п.п. 11.1 11.5 р. ІІІ). В разі списання з КР коштів у сумі, що перевищує доступну суму на КР клієнта, виникає недозволений овердрафт. Заборгованість клієнта перед банком по недозволеному овердрафту повинна бути погашена негайно шляхом забезпечення наявності коштів в необхідній сумі на КР (п.5.1. р.ІІ).

Відповідно до п.16.1 р.V Договору, банк має право без згоди клієнта відступити свої права вимоги за договором.

Згідно з випискою по картковому рахунку, розрахунком заборгованості ОСОБА_1 станом має заборгованість за кредитним договором в розмірі 31443,08 грн, з яких 29100 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом, 2343,08 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладеного договір відступлення права вимоги №114/2-67F відповідно до умов якого, первісний кредитор передає новому кредиторові за плату належні права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників вказаних у реєстрах боржників. (п.2.1. ). Дата підписання реєстру боржників відповідає даті відступлення прав (п.2.3.3.).

Відповідно до реєстру боржників від 22.02.2024 за №229 значаться відомості про боржника ОСОБА_1 , кредитний договір №010/0497/82/0063800, заборгованість становить 31443,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у його прийнятті судом не вбачається.

За таких обставин суд доходить висновку про задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи положення ст.141, 142 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача та поверненню з державного бюджету в рівних частинах по 1514 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з таких положень Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: копію договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023, копію додаткової угоди до цього договору, копію замовлення №1475 від 27.08.2025, копію акту виконаних робіт від 27.08.2025, копію платіжної інструкції від 29.08.2025 на суму 1400 грн оплати послуг з правничої допомоги, копію ордеру та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

З цих документів судом встановлено, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 грн. Ці витрати відповідають принципу співмірності та розумності судових витрат, а тому, у зв`язку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 206, 259, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41) заборгованість за кредитним договором №010/0497/82/0063800 від 18.02.2013 в розмірі 31443 (тридцять одна тисяча чотириста сорок три) гривні 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 1514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 (тисяча чотириста) гривень.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» з державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №2194 від 29.08.2025 в розмірі 1514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, .

Представник позивача: Титаренко Владислав Володимирович, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №21/2971 від 22.02.2022, ордер серії АІ №2017215 від 03.10.2025, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області від 04.02.2003, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області від 04.02.2003, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Богачова