КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Музичко С.Г., Болотова Є.В., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 21 926,00 грн страхових витрат в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 3028 грн судових витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 жовтня 2022 року на вул. Соборна, 103/11 у с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, сталася ДТП за участі автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «TOYOTA - RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Вказана ДТП сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УНІКА», однак остання сплатила неповну суму відшкодування з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля.

Отже, оскільки позивачем відшкодовано власнику постраждалого у ДТП транспортного засобу повну суму фактичних витрат з відновлюваного ремонту, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром відшкодування, сплаченою позивачем потерпілому у ДТП і страховою виплатою, відшкодованою страховиком винуватця ДТП.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Бондар В.О., яка представляє інтереси Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що для відновлення попереднього стану пошкодженого транспортно засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 було використано нові комплектуючі частини (це підтверджується зокрема рахунком № від 23.11.2022 року, ремонтною калькуляцією до рахунку та платіжними дорученнями № 934528 від 07.12.2022 року, № 940366 від 29.12.2022 року, що підтверджують факт перерахування коштів для проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу), тому особа, відповідальна за шкоду (а саме відповідач), не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації при відшкодуванні збитків, тому відповідач має нести відповідальність в розмірі 127 867,93 грн - вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 .

24.01.2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 799/18/ЦВ.

Оскільки згідно інформації системи Audatex, автомобіль Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 мав попередні ремонті дії спеціалістами ПрАТ «СК «Уніка» було визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , що становить 0,27 та який було застосовано ПрАТ «СК «Уніка» до вартості замінюваних матеріалів, зазначених в ремонтній калькуляції до рахунку № від 23.12.2022 року, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля.

Оскільки ПрАТ «СК «Уніка» здійснило сплату позивачу відшкодування у розмірі визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Представник апелянта вважає, що з огляду на те, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , перевищує розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_3 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика перед винуватцем ДТП, що забезпечений відповідним полісом на суму 130 000 грн (з нульовою франшизою), підстав для стягнення спірної різниці безпосередньо з відповідача, суд першої інстанції не вбачав, так як це суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 29 жовтня 2022 року на вул. Соборна, 103/11 в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «TOYOTA - RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2022 року у справі №369/11088/22 відповідача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 850 грн та 496,20 грн судового збору (а.с. 14).

Власник автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 звернувся із заявою до свого страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, спричиненої вказаним ДТП.

Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX3462210 від 06 грудня 2022 року, страхового акту №ARX3502188 від 28 грудня 2022 року та умов Договору страхування №112055Га1ка1-21 від 17 жовтня 2022 року встановлена вартість матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню, у розмірі 127 867,93 грн страхового відшкодування. Згідно із вказаним Договором франшиза становить 0,00 грн.

Сума страхового відшкодування виплачена Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» у повному обсязі потерпілому у ДТП ОСОБА_2 , що підтверджується платіжними інструкціями №934528 від 07 грудня 2022 року, № 940366 від 29 грудня 2022 року (а.с.11).

24 січня 2023 року позивач звернувся до страховика потерпілого у ДТП - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 46).

Згідно з Полісом № 209193004 обов`язкового страхування ОСОБА_1 , укладеного з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА», сума ліміту відшкодування за шкоду, завдану майну становить - 130 000 грн (а.с. 44-45).

28 лютого 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 105 941,93 грн, з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля на підставі статті 29 Закону № 1961-IV, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності), що підтверджується платіжною інструкцією №75332 від 28 лютого 2023 року та листом (а.с. 46-47).

06 жовтня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» на ім`я ОСОБА_1 направило вимогу про відшкодування зазначених витрат у добровільному порядку, однак така вимога залишена без задоволення (а.с. 10).

Позивач вважав, що загальна сума спірного відшкодування становить 21 926,00 грн, тобто різниця між фактичним розміром відшкодування (127 867,93 грн), сплаченим позивачем потерпілому у ДТП ОСОБА_2 і страховою виплатою, виплаченою позивачу страховиком винуватця ДТП (105 941,93 грн).

Відповідно до частини першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.4 зазначеної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно пункту 2.3 Методики фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос враховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.

Відповідно до роз`яснень викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції не враховано, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування у розмірі 105 941,93 грн, визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані ПрАТ «СК «АРКС» потерпілому, становлять 127867,93 грн, відтак різниця між цими сумами, а саме 21 926 грн має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_1 відповідно до правила статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а оскаржуване ним рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки суд першої інстанції у повному обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та відповідними нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, надав невірну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, в результаті чого ухвалив помилкове рішення, яке не повною мірою відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до положень статті 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовною заявою позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн (а.с. 9), за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4542 грн (а.с. 74).

У зв`язку з цим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» підлягає стягненню 7570 грн на відшкодування сплаченого позивачем судового збору (що складається з сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 3028 грн та судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги у розмірі 4542 грн).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у розмірі 21 926 (двадцять одна тисяча дев`ятсот двадцять шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судовий збір у розмірі 7570 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», , адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст постанови складено «06» листопада 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

Є.В. Болотов