Справа № 591/7672/25
Провадження № 2/591/1657/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/7672/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Сумської міської ради в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

У липні 2025 року позивачі звернулися до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.07.2012 року рішенням міськвиконкому Сумської міської ради на ОСОБА_1 було переоформлено житлове приміщення - квартиру за адресою : АДРЕСА_1 . Вказане житло отримував її покійний батько ОСОБА_3 в 1971 році. Після смерті батька його документах ордеру не виявилося, тому на даний час оригінал ордеру відсутній. З метою реалізації права на приватизацію житла, позивачі звернулися до Управління «ЦНАП в м.Суми» з заявою про передачу спірного житлового приміщення у приватну власність, але отримали відмову через відсутність оригіналу ордеру на жиле приміщення. Просять визнати незаконним рішення управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, яким відмовлено у передачі у приватну спільну часткову власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордера на жиле приміщення.

Ухвалою суду 11.07.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 10.11.2025 .

У поданій до суду заяві позивач позовну заяву підтримали, просить задовольнити, справу розглянути без їх участі .

Представник відповідача в поданій до суду заяві проти позову заперечувала, зазначила, що у приватизації квартири позивачам було відмовлено на підставі вимог чинного законодавства України у зв`язку з відсутністю ордера на жиле приміщення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.34).

Має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32)

31 серпня 2013 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , про що складений актовий запис № 407 (а.с.33).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.35).

Згідно листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла від 21.08.12 №, наданого ОСОБА_1 , відділ обліку, розподілу та обміну житла повідомив останню, що рішенням міськвиконкому від 17.07.12 кв. АДРЕСА_2 переоформлена на ОСОБА_1 (а.с.15)

Згідно поквартирної картки за адресою: АДРЕСА_1 наймачем зазначено ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) , змінено на ОСОБА_1 зареєстровані : наймач ОСОБА_1 з 19.07.1985 року, донька ОСОБА_2 з 01.07.1990 по 07.07.2015 року, 15.07.2015 року по теперішній час, ОСОБА_7 з 30.05.2014 року (а.с.24-26).

Згідно листа Державного архіву Сумської області від 11.12.2020 у протоколах засідань виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів за 1971 рік та у протоколах засідань профспілкового комітету Сумського хімкомбінату за 1971 рік рішення про надання квартири ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 немає (а.с.17).

Згідно інформації на запит МЄІРЦ від 11.03.2025 за адресою : АДРЕСА_1 зареєстровані : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.27).

Згідно довідки Управління «ЦНАП в м.Суми» СМР від 04.03.2021 ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 01.08.1990 р. по 07.07.2015 року, 3 15.07.2015 року по теперішній час (а.с.28, 36).

Згідно довідки Управління «ЦНАП в м.Суми» СМР від 04.03.2021 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.07.1985 року (а.с.29).

Згідно листа Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 08.12.2020 неприватизована квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності Сумської міської територіальної громади (а.с.23).

Згідно довідки від 03.02.2021 р № 116.145-33/35, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 в основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів значиться. Житловий чек не використаний (а.с.30).

Згідно довідки від 03.02.2021 р № 116.145-33/36, виданої ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_1 в основних списках громадян на отримання приватизаційних цінних паперів значиться. Житловий чек не використаний (а.с.31).

З метою реалізації права на приватизацію займаної квартири позивачі звернулись з відповідною заявою та необхідними документами в орган приватизації - Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» з питанням приватизації вказаного житла. Однак, згідно з відповіддю вказаної установи від 01.04.2025 року № 14.01-15/313 у передачі позивачу спірної квартири у власність відмовлено у зв`язку з відсутністю ордера на вказане жиле приміщення (а.с.16).

Суд вважає таку відмову безпідставною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За ст. 5 вказаного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно з ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, для участі в приватизації необхідно дотримання двох умов: постійне проживання у приміщенні, яке підлягає приватизації та його особисте звернення до органів приватизації.

Згідно з п.п.17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом № 396 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року (далі Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Наведені вище норми вказують на те, що участь у приватизації житла мають право брати особи, які на законних підставах вселилися та проживають у житловому приміщенні, що підлягає приватизації.

Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію.

Відповідно до листа відповідача позивачам було відмовлено у прийнятті рішення про передачу у власність вищезазначеної квартири, оскільки в порушення пункту 18 Положення про порядок передачі, квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, не була надана копія ордеру на жиле приміщення.

Судом встановлено, що позивачі постійно на законних підставах проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 , а відтак набули право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності їх проживання у вказаній квартирі відповідачем не заперечувався.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордера на жиле приміщення, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки вирішення процедурних питань пов`язаних із виконанням цього рішення належить до сфери реалізації Радою своїх повноважень.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про надання дозволу на приватизацію житла - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордера на жиле приміщення та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Відтак позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, оформлене листом від 01.04.2025 №14.01- 15/313, яким відмовлено у передачі у приватну спільну часткову власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання дозволу на приватизацію житла квартири АДРЕСА_3 , за відсутності ордера на жиле приміщення та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Сумська міська рада в особі управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради, місцезнаходження: м.Суми, вул. Британська, 21, .

Повний текст рішення складений 10.11.2025 .

Суддя О.О. Ніколаєнко