Справа № 643/4875/25
Провадження № 2/643/3148/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Семергей І. І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Павлова В. І.,

представника відповідача адвоката Булах-Кобець Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває справа № 643/4875/25 за вищевказаним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача у судовому засіданні заявила клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. В обґрунтування клопотання зазначила, що третя особа ПрАТ «СГ «ТАС» надала суду матеріали страхової справи щодо ДТП, яка сталася за участю сторін, проте наявні у ній розрахунки страхового відшкодування та ремонтної калькуляції щодо вартості відновлювального ремонту не відповідають розміру здійсненого ремонту пошкодженого автомобіля позивача згідно наданих представником позивача рахунку та акту виконаних робіт. Зазначила також, що такі обставини викликають сумнів щодо дійсної вартості цих робіт, а надані стороною позивача докази не можна вважати належними та допустимими, у зв`язку з чим є доцільним призначити у справі експертизу.

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи з огляду на те, що у справі наявні усі необхідні докази для розгляду цієї справи, що свідчить про недоцільність призначення експертизи.

Позивач також заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання.

Крім цього, представником відповідача заявлено клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого судом відмовлено протокольно на місці у судововму засіданні.

Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши доводи клопотання представника відповідача та матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Украйни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8, судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такою згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд.

У ч. 3 4 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ч. 1 3 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Тобто, чинне законодавство визначає дві основні підстави для призначення судом експертизи, а саме:

- з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Проте, представник відповідача, звертаючись із клопотанням про призначення експертизи, не надав суду доказів того, що ним вживалися заходи задля самостійного отримання висновку експерта.

Також не надано доказів на підтвердження того, що позивачем вживалися дії, спрямовані на ухилення від проведення експертизи за замовлення відповідача.

У статті 106 ЦПК України зазначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта.

Тобто, відповідач та його представник можуть самостійно звернутися до експертної установи та надати суду висновок авто-товарознавчої експертизи.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення у справах «Бараона проти Португалії», 1987 рік; «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

На думку суду, виконання ухвали суду про призначення судовової авто-товарознавчої експертизи відбуватиметься протягом значного проміжку часу, що вплине на розумність та своєчасність розгляду справи.

За таких обставин, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті. Такий висновокз робив КЦСВС у постанові від 23листопада 2022 року у справі № 571/1541/21.

Тому, ухвала про відмову у призначенні експертизи набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання суддею), є остаточною, та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Керуючись ст. 12, 43, 103, 259 261, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Булах-Кобець Наталії Юріївни про призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 29.10.2025.

Суддя Михайло ВЛАСЕНКО