Справа №457/1286/25
Провадження №2/442/2154/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року 04.11.2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді Павлів З.С., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №1428584 від 06.01.2021 в розмірі 9420 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.01.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1428584 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися. Згідно із умовами кредитного договору, Товариство надало Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

07.09.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНАС ГРУП» укладено договір факторингу №1-07092021, відповідно до умов якого, первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором №1428584 від 06.01.2021 укладеним з ОСОБА_1

07.09.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» , як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги №2-07/09/2021, відступив право вимоги за кредитним договором №1428584 від 06.01.2021 до TOB «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв?язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 12.06.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 9420 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6000 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3420 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 26.08.2025 справу передано за підсудністю в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвалою від 19.08.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 15.10.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвалою суду від 15.10.2025 розгляд справи відкладено на 04.11.2025.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано.

Копія ухвали про відкриття провадження від 19.08.2025 надсилалася відповідачу на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 .

Натомість на адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

З таких підстав суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дана позиція узгоджується з постановою КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23).

Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Доказами у справі встановлено, що 06.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1428584.

Відповідно до п.1.1. Договору, укладення Договору здійснене Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснилася при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ТС Товариства.

З п.1.2 та 1.3. Договору вбачається, що Товариство зобов?язалося надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. Сума кредиту становить 1600 гривень. Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору.

Згідно із п.1.4. Договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання Клієнтом умов Договору та становить: знижена процентна ставка становить 1,90% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо в цей строк Клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів; стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, якщо Клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки.

З п.1.5. Договору вбачається, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору: за стандартною ставкою становить 693,50% річних; за зниженою ставкою становить 693,50% річних.

Відповідно до п.1.6. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору: за стандартною ставкою становить 9420 грн.; за зниженою ставкою становить 9420 грн.

Згідно із п. 2 Договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Сума кредиту перераховується Товариством протягом трьох робочих днів з моменту укладення цього Договору.

З п.3.1. Договору вбачається, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод"факт/факт".

Підписуючи договір, Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися.

З Довідки про ідентифікацію вбачається, що 06.01.2021 ОСОБА_1 присвоєно одноразовий ідентифікатор Р712, який відправлений на її номер телефону.

Відповідно до Інформаційної довідки вих.№2643_35 від 02.07.2025, первісний кредитор виконав своє зобов`язання, передбачене договором, шляхом перерахуванням коштів на картку № НОМЕР_2 у розмірі 6000 гривень ОСОБА_1

07.09.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу №1-07092021.

Відповідно до п.1.1. Договору факторингу, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступає ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами.

Згідно із п.1.2. Договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» заміняє ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов?язань Боржників за Кредитними договорами.

З п.1.3. Договору факторингу вбачається, що ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до Боржників, придбаних від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за цим Договором, в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно із п.5.1. Договору факторингу, Сторони погоджуються, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відповідає за дійсність переданих ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» прав вимоги, але не відповідає за невиконання або неналежне виконання Боржниками грошової вимоги, право якої відступається за цим Договором і яка пред?явлена до виконання ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП».

Відповідно до п.6.2.3. Договору факторингу, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» після підписання Сторонами Договору та здійснення оплати ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» , шляхом перерахування суми 1115257,78 гривень.

Згідно із п.8.1.2. Договору факторингу, факт здійснення між Сторонами приймання-передачі Документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі (Додаток №4 до цього Договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі Сторін.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №1-07092021 від 07.09.2021, заборгованість ОСОБА_1 становить 9420 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6000 грн. та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3420 грн.

07.09.2021 між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено Договір №2-07/09/2021 відступлення права вимоги.

Відповідно до п.1.1 Договору, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відступає за плату ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» належні йому Права Вимоги за Кредитним договором, а ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заміняє ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» як сторону - кредитора у Кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов?язки за Кредитним договором. ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» сплачує ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» вартість Прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених Договором. При цьому ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуватиме статус правонаступника ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому проваджені та усіх судових спорах, пов?язаному з Правом вимоги.

Згідно із п.1.2. Договору, в дату підписання Договору відступлення Прав Вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» вважається таким, що відступив, а ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» таким, що набув Права Вимоги до Боржника та набув усіх прав та обов?язків сторони - кредитора за Кредитним договором.

Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати підписання Договору відступлення Права Вимоги ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» вправі самостійно розпоряджатися Правом Вимоги на власний розсуд без згоди ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП».

З п.4.1. Договору вбачається, що в дату відступлення Прав Вимоги за Кредитним договором згідно умов Договору, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» передає, а ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» зобов?язаний прийняти документи, про що складається Акт приймання-передачі. Приймання-передача Документації здійснюється уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору №2-07/09/2021 відступлення права вимоги від 07.09.2021, заборгованість ОСОБА_1 становить 9420 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6000 грн. та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3420 грн.

З Виписки з особового рахунку за кредитним договором №1428584 від 06.01.2021 вбачається, що заборгованість становить 9420 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6000 грн. та прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3420 грн.

13.06.2025 ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» зверталося до ОСОБА_1 з Вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, натомість відповідачем надалі умови Кредитного договору не виконуються.

Оцінка суду.

За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору.

Проте боржник ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у частині стягнення заборгованості за кредитом, підтверджуються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доказами у справі встановлено, що між ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та Адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем укладено договір про надання правничої допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025.

Предметом договору визначено, що Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення і бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

У п.3.1 визначено, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється, виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується, виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги.

Згідно із Актом про отримання правової допомоги від 08.10.2025, адвокатом Пархомчуком С.В. надано юридичні послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та ОСОБА_1 вартість послуг 2000 грн., складення та подання до суду позовної заяви 5000 грн, інші клопотання, заяви до суду 3000 грн., канцелярській витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі: Закон за №5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону за №5076-VI встановлено, що представництвом є вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону за № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які варто застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічну правову позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у судовому рішенні від 19 лютого 2020 року (єдиний унікальний номер справи: 755/9215/15-ц).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Аналогічну правову позицію виклав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року (єдиний унікальний номер справи: №275/150/22).

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді витрати на правову допомогу у розмірі 10500 гривень.

На підставі викладеного, керуючись 16, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за кредитним договором №1428584 від 06.01.2021 в розмірі 9420 (дев`ять тисяч чотириста двадцять гривень) та 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) сплаченого судового збору та 10500 (десять тисяч п`ятсот гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», , місцезнаходження: місто Київ, вул. Саперне Поле, буд.12, нежитлове приміщення 1008.

Відповідач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 04.11.2025.

Суддя Павлів З.С.