Справа №567/1437/25
Провадження №2-о/567/103/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

присяжні Миронюк С.О., Толочик О.Б.

секретар Дем`янчук Н.В.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Божко Т.Ю.

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи органу опіки і піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області - Баталова Т.Р.

розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області, про усиновлення дитини

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини.

В обґрунтування заяви, посилається на те, що він з 24.09.2020 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 і у їхній родині також проживає та виховується син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , якого він бажає усиновити. Батько дитини вказаний згідно ст.135 СК України.

Вказує, що умови проживання сім`ї належні, створюються всі умови для виховання та розвитку дитини. Заявник зазначив, що він з дружиною піклується про ОСОБА_3 , забезпечують належні умови для його проживання та розвитку, дитина вже давно ставиться до нього як до батька. Вказує, що за своїм матеріальним становищем, станом фізичного та психічного здоров`я має можливість утримувати та виховувати ОСОБА_3 та фактично виконує батьківські обов`язки щодо нього. Його дружина ОСОБА_2 не заперечує щодо усиновлення заявником її сина.

Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення про усиновлення ним ОСОБА_3 та внести відповідні зміни в актовий запис про його народження.

Ухвалою суду від 22.08.2025 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали із підстав та доводів, викладених в заяві, просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради проти заявлених вимог не заперечила, вважає, що усиновлення відповідає інтересам малолітньої дитини. Підтримала висновок органу опіки та піклування щодо доцільності усиновлення малолітнього ОСОБА_3 заявником.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що підтримує намір свого чоловіка ОСОБА_1 усиновити її малолітнього сина ОСОБА_3 . Пояснила, що з 2020 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_1 та протягом цього часу він фактично виконує батьківськи обов`язки щодо її сина.

Суд, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що з 24.09.2020 ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцвом про шлюб серії НОМЕР_1 . (а.с.20)

ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать - свідоцтво про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 4 сформований 01.10.2024. Також із даного витягу з реєстру встановлено, що відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. (а.с.24,25)

ОСОБА_2 заявою від 24.07.2025, посвідченою приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Бернацькою І.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 1560 надала свою згоду на усиновлення заявником її сина - ОСОБА_3 (а.с.22)

ОСОБА_1 може бути усиновлювачем малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як: є громадянином України, що підтверджується - паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , його вік становить більше 21 року, різниця у віці між ним та дитиною, становить більше 15 років, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 , від шлюбу із ОСОБА_2 мають двох спільних малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є сестрою та братом ОСОБА_3 та виховується в сім`ї разом із ними; його дієздатність у встановленому законом порядку обмежена чи позбавлена не була; його батьківські права позбавлено у встановленому законом порядку не було; раніше усиновлювачем, опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем іншої дитини - не був, а відтак усиновлення не було скасовано або визнано недійсним, опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу - не було припинено; під спостереженням у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за станом здоров`я застережень щодо можливості бути усиновлювачем немає, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи ОСОБА_1 від 22.07.2025; він має постійне місце проживання, так як зареєстрований в АДРЕСА_1 , що підтверджується - відповідною відміткою у його паспорті громадянина України та витягом з реєстру територіальної громади №2025/010177374 від 25.07.2025. (а.с.8,10,11,19)

ОСОБА_1 має постійне місце проживання, так як проживає у житловому будинку, який належить його батькові, що розташований в АДРЕСА_2 , виховує трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та сина дружини - ОСОБА_3 . Характеризується виключно з позитивної сторони. Сім`я матеріально забезпечена. Що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 29.07.2025 №406/01.11-25. (а.с.33)

ОСОБА_1 має постійне місце роботи та дохід, так як перебуває на дійсній військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 , забезпечений грошовим забезпеченням, та позитивно характеризується за місцем служби. (а.с.12,13,14)

Відповідно до повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ФОВА-004326615, станом на 27.07.2025, ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (а.с.19)

Відповідно до висновку виконавчого комітету Острозької міської ради про доцільність усиновлення ОСОБА_3 , а також відповідність його інтересам №вих-3657/01-17-25 від 31.07.2025, після детального вивчення наданих документів, заяв та проведення особистих бесід з метою з`ясування мотивів і намірів звернення з приводу усиновлення було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 24.09.2020, виховує дочку дружини та двох спільних дітей. До кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на території України незнятої чи непогашеної судимості не має. Має постійне місце роботи. ОСОБА_1 , ознайомлений з правовими наслідками усиновлення та повністю усвідомлює їх. Згідно висновку про стан здоров`я особи, заявник за станом свого здоров`я може бути усиновителем, тому зважаючи на інтереси малолітньої дитини, захищаючи її права, виконавчий комітет Острозької міської ради вважає цілком доцільним та юридично обґрунтованим усиновлення ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (а.с.33-34)

Маючи намір усиновити дитину своєї дружини, заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини.

Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення заявником дитини судом не встановлено.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина.

Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.

Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 N3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя.

Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини.

Згідно зі статтею 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, усиновлення малолітнього ОСОБА_3 не суперечить його інтересам, заявник здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити дитину, спроможний забезпечити йому належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, та враховуючи позитивний висновок органу опіки та піклування, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст. ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та внести зміни до актового запису про народження дитини.

Згідно з ч. 4. ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 208, 217, 218, 229, 231 СК України, ст.ст.264-265, ЦПК України,

ухвалив

заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), орган опіки і піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області (місце знаходження: м.Острог вул.Героїв Майдану, 4, ), про усиновлення дитини задоволити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м.Рівне, усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м.Острог Рівненської області.

Внести в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , № 151 складений 14 грудня 2017 року Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, наступні зміни: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_5 , громадянство: Україна» на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець м.Рівне, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 », змінити прізвище дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Власне ім`я дитини, дату народження, місце народження та відомості про матір - залишити без змін.

Усиновлення вважати здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.

Присяжні: Миронюк С.О. Толочик О.Б.