Справа № 562/2740/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2025 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Шепелюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 30 січня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Від спільного життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Спільне подружнє життя, яке б грунтувалося на почуттях взаємної любові та поваги, не склалося. Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. У них різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Це призвело до того, що протягом тривалого часу вони фактично не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Прийшла до висновку, що примирення неможливе, сім`я існує формально. Просить шлюб з відповідачем розірвати, неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище " ОСОБА_4 ".

Від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони упродовж тривалого часу не проживають як сім`я,не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. При взаємовідносинах, які склалися між ними, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися та засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

За змістом статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Від спільного життя сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження, виданим 30.05.2023 Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За загальним правилом, за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Саме така правова позиція 15 січня 2020 року висловлена у постанові Верховного Суду в справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19).

Разом з тим, згідно положень ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями ч.2 ст.29 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання.

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Таким чином, позовна вимога щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не вирішується, оскільки дочка сторін вже досягла п`ятнадцяти років і їй належить право самостійно обирати місце свого проживання.

Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 211, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 30 січня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 18, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище " ОСОБА_4 ".

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по оплаті судового збору в сумі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

С у д д я