441/983/25 2/441/708/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21.10.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами як на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, просили визнати за ними право власності відповідно за ОСОБА_1 на 3/4 частини та за ОСОБА_3 на 1/4 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що означений житловий будинок належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , а отже їм належало по 1/2 частини у майні цього двору. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , між тим, нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. В інший спосіб реалізувати своє право на зазначений житловий будинок позивачі не можуть, тому звернулись із означеним позовом до суду та просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини та за ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору.

В судове засідання позивачі не з`явились, 22.07.2025 подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 21.07.2025 міський голова подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечень щодо задоволення позову не висловив, просив про розгляд справи у відсутності представника міської ради.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяви представників позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 120 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз`яснено у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (далі - постанова ПВСУ від 22 грудня 1995 року № 20), спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

У підпункті г) пункту 6 постанови ПВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснено, що загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Відповідно до статті 563 ЦК УРСР в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Особисте майно членів колгоспного двору після їх смерті переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 липня 1990 року. При припиненні колгоспного двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

06 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК УРСР статті 120 - 127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563, якою врегульовано питання спадкування майна колгоспного двору.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із довідки Городоцької міської ради Львівської області № 65 від 25.02.2025, копії погосподарських книг с. Тулиголове за 1986-1995 роки та копії технічного паспорта від 24.02.2025 вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 побудований у 1963 році, належав до суспільної групи «колгоспний двір», його головою була ОСОБА_4 , членом колгоспного двору також був ОСОБА_1 .

Отже ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належало по 1/2 частини у майні цього двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

З огляду на наведене ОСОБА_1 належить 3/4 частки, з яких: 1/2 - як члену колгоспного двору; 1/4 в порядку спадкування після смерті матері, а ОСОБА_3 належить 1/4 частки в порядку спадкування після смерті матері.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, позивач ОСОБА_1 є членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, позивачі прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 та за ОСОБА_3 на 1/4 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , як частку в майні «колгоспного двору».

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , прож. на АДРЕСА_1 ) право власності на 3/4 частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , як майно «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , прож. на АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , як майно «колгоспного двору»

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.10.2025.

Суддя Перетятько О.В.