ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 760/3617/25
провадження № 2-др/753/200/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

31 жовтня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши заяви:

представника Відповідача-1 адвоката Роздорожного О.О. та Відповідача-2 Бєляєвої В.М.

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

у справі 760/3617/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», 2. ОСОБА_2 про стягнення збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувала справа № 760/3617/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», 2. ОСОБА_2 про стягнення збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди.

12.09.2025 представник Відповідача-1 адвокат Роздорожний О.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Позивачки на користь Відповідача-1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 850,00 грн.

15.09.2025 Відповідачка-2 ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Позивачки на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн.

Ухвалою від 19.09.2025 суд прийняв до розгляду заяви представників сторін, постановив розгляд заяв проводити без повідомлення сторін, відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України.

25.09.2025 представник Позивачки адвокат Івашин Є.В. подав заперечення на ці заяви, у яких просив відмовити у їх задоволенні повністю.

Оскільки заяви стосуються лише питання про судові витрати, суд розглянув заяви без проведення судового засідання, на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник Відповідача-1 адвокат Роздорожний О.О. на обґрунтування заяви зазначив наступне.

«08 вересня 2025 року у справі ухвалено Рішення та проголошено його вступну та резолютивну частину. Як вбачається зі змісту Рішення, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Отже, згідно з положеннями ЦПК України, Відповідач 1, в особі ТОВ "Профі Ріелт", наділений правом просити про стягнення судових витрат, які були понесені під час розгляду справи. Так, у відзиві на позовну заяву нами зазначалось, що Відповідач понесе витрати у розмірі 20 850 гривень. Також, нами зазначалось, що документи щодо судових витрат будуть подані протягом 5-ти днів, з дня ухвалення відповідного рішення у справі. Тобто, нами дотримано приписів щодо зазначаення орієнтовної суми судових витрат. Аналогічну заяву було зроблено мною, адвокатом Роздорожним О.О., і у судових дебатах. З огляду на вказане, прошу прийняти дану заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду та ухвалити додаткове рішення у справі № 760/3617/25. Свою правову позицію пояснюємо наступними доводами та аргументами. 30 квітня 2025 року між АО "Супрема Лекс" та ТОВ "ПРОФІ РІЕЛТ" укладено договір про надання правничої допомоги № 3, згідно з яким адвокатське об`єднання зобов`язалось надати Клієнту правничу допомогу шляхом представництва інтересів останнього у суді першої інстанції під час розгляду судової справи № 760/3617/25, яка знаходиться на розгляді Дарницького районного суду м. Києва (п.1.1.). Як вбачається із п 1.2. Договору, для виконання обов`язків, встановлених пунктом 1.1. Договору, АО «Супрема Лекс» зобов`язалось: - ознайомитись з матеріалами справи та узгодити у справі правову позицію Відповідача у справі; - зібрати спільно з Клієнтом документи, які необхідні для подання відзиву на позовну заяву (або подання додаткових пояснень); - скласти та подати (направити) до суду відзив на позовну заяву (або додаткові пояснення); - приймати участь у судових засіданнях у суді першої інстанції. Як передбачено п п. 3.1., 3.2. Договору, Вартість послуг (правничої допомоги), які надає Адвокатське об`єднання відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору становить фіксовану суму - 20 850 гривень. Оплата послуг (правничої допомоги), у розмірі, що передбачений п. 3.1. Договору, здійснюється Клієнтом протягом 30 календарних днів після набрання рішенням у справі № 760/3617/25 законної сили. Отже, сторонами чітко узгоджено перелік послуг, суму гонорару, а також порядок оплати даних коштів. На виконання умов Договору, мною, адвокатом АО "Супрема Лекс" було надано наступну правничу допомогу Клієнту та здійснено: 1. Ознайомлення з позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», 2. ОСОБА_2 про стягнення збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди, яка подана у справі № 760/3617/25 та узгодження правової позиції у справі з Клієнтом (01.05.2025 р.) 2. Складення адвокатом Роздорожним О.О. та надiслання до суду, позивачу та відповідачу 2 вiдзиву на позовну заяву (05.05.2025 р.) 3. участь адвоката АО "Супрема Лекс" Роздорожного О.О. у судовому засiданнi у справi № 760/3617/25 (21.05.25 р.) 4. участь адвоката АО "Супрема Лекс" Роздорожного О.О. у судовому засiданнi у справi № 760/3617/25 (23.06.25 р.) 5. участь адвоката АО "Супрема Лекс" Роздорожного О.О. у судовому засiданнi у справi № 760/3617/25 (04.09.25 р.) Всього витрачено годин: 9. Вартість однієї години роботи: 2316 грн. Всього має бути сплачено Клієнтом після набрання рішенням у справі законної сили: 20 850 гривень. Вказане зафіксовано у Детальному описі робіт, який долучається до даної заяви. Зазначені послуги прийняті Клієнтом у повному обсязі, про що свідчить підписаний нами, як сторонами, Акту прийому-передачі наданих послуг від 12 вересня 2025 року.»

З огляду на вказане, просить стягнути з позивача на користь відповідача 1 судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 20 850,00 гривень.

Відповідачка-2 на обґрунтування заяви зазначила наступне.

«08 вересня 2025 року у справі ухвалено Рішення та проголошено вступну та резолютивну частину. Дане судове Рішення надійшло до мого Електронного кабінету 09.09.2025. Слід зазначити, що 16 червня 2025 року моїм представником, адвокатом Замашнюк І.В., було подано клопотання про розподіл судових витрат, в якому зазначається про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 500, 00 гривень. Однак, як вбачається із Рішення, Судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. З огляду на вказане, просимо прийняти дану заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду та ухвалити додаткове рішення у справі № 760/3617/25 з наступних підстав.

Як уже було зазначено моїм адвокатом у клопотанні від 16.06.25, мною було витрачено на професійну правничу допомогу 15 500,00 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією від 30.05.2025, що видана АТ «Ощадбанк». Також, надання правничої допомоги та сплата мною коштів у вказаному розмірі підтверджується такими документами як: - Договір про надання правової допомоги від 01.08.2023 р. №01/08/2023; - Додаткова угода № 1 від 15.04.2025 р. до Договору; - Розрахунок вартості правової допомоги № 1 від 28.05.2025 року; - Акту наданих послуг № 1 від 28.05.2025 року; - Квитанція від Ощадбанк на суму 15 500,00 гривень. Усі ці документи уже знаходяться у матеріалах справи.

Більше того, адвокатом обґрунтовано надання таких послуг та кількість часу, яка була витрачена на надання правничої допомоги, а мною такі послуги прийняті. Так, серед іншого, адвокатом надано мені таку допомогу: - підготовка адвокатського запиту до Дарницького районного суду м. Києва про направлення матеріалів справи №760/3617/25 (1 година); - підготовка та направлення через підсистему Електронний суд відзиву на позовну заяву (20 годин); - супроводження справи в суді першої інстанції 21.05.2025 року (2 години); - підготовка процесуальних документів (клопотання про витребування електронних доказів, клопотання про долучення письмових доказів) (5 годин); - підготовка клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з додатками (5 годин); - надання консультацій щодо руху справи тощо (1 година). Всього 34 години.»

З огляду на вказане, просить стягнути з позивача на її, Відповідача 2, користь, судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 15 500,00 гривень.

У поданих 25.09.2025 представником Позивачки адвокатом Івашиним Є.В. запереченнях на заяви відповідача-1 та відповідача-2 про розподіл судових витрат на правничу допомогу, адвокат просив відмовити у їх задоволенні повністю. Обґрунтував заперечення таким:

«Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 26.02.2015 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.. У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відтак, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. При цьому суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність, обґрунтованість, фактичність та неминучість. Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18, від 04.06.2019 у справі №9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18. Крім того, як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.

Так, ТОВ «Профі Ріелт» заявлено витрати на правничу допомогу у сумі 20 850,00 грн з розрахунку вартості послуг адвоката 2 316,00 грн/год. При цьому, як вбачається з акту наданих послуг від 12.09.2025 до складу витрат були включені послуги: «узгодження правової позиції з клієнтом», «надсилання відзиву суду та сторонам по справі», та «участь у судових засіданнях, тривалістю: 1 год та 3,5 год.». Проте, поїздки до суду, підготовка пакету документів відзиву на відправку, похід на Укрпошту, комунікація із замовником, не є видами правової допомоги, а мають організаційний характер, а тому не можуть включатись у витрати правничої допомоги. Вказана правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 30 травня 2024 року у справі № 759/6109/21. Крім того, зміст наданого відзиву ТОВ «Профі Ріелт» є аналогічним змісту відзиву відповідача-2, в основу яких покладені обставини встановлені рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у справі № 760/9607/22. Додаткових процесуальних дій з метою доведення відповідачами-1, 2 своєї позиції по справі, останніми, та судом за їх клопотанням, не вчинялось, та нових доказів відповідачами-1, 2 не надавалось. Крім того, належних доказів, що адвокатом відповідача-1 було витрачено саме той час, про який він вказує у акті приймання-передачі наданих робіт (1 год: 2.5 год; 3,52 год.), не надано, а тому зазначення відповідачем-1 саме вказаної кількості годин для надання правничої допомоги адвокатом, є необгрунтованим.

Також вартість послуг правничої допомоги 2 316,00 грн./год., є завищеною, та відповідачем-1 не надано доказів в обгрунтування вказаної вартості, а зі змісту договору про надання правничої допомоги, цього також не вбачається.

Окремо також слід зазначити щодо витрат правничої допомоги відповідача-2 у сумі 15 500,00 грн. Так само, надання таких послуг, як: «направлення через підсистему Електронний суд відзиву на позовну заяву», «надання консультацій щодо руху справи тощо» не є витратами правничої допомоги, а «підготовка клопотань по справі про долучення доказів та витребування доказів» не є складним для адвоката з огляду на предмет спору. Також відповідачем-2 не надано доказів в обгрунтування витраченого адвокатом відповідача-2 часу на надання правничої допомоги (34 год), а також доказів обгрунтування саме вказаної відповідачем-2 у акті вартості послуг (1500,00 грн., 10000,00 грн., 4000,00 грн.). Крім того, відповідачем-2 не надано належних доказів впливу даної справи на репутацію відповідача-2, про що остання зазначає у своїй заяві, а доводи відповідача-2 про протиправність дій позивача, є суб`єктивною думкою відповідача-2, оскільки ніхто не позбавлений права на судовий захист. Більше того, «подання стороною заяви про розподіл судових витрат» (про що відповідачем-2 також зазначено у акті) не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору. Тому заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню. Вказана позиція викладена у постанові КГС ВС від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22. Усі інші обгрунтування відповідача-2, викладені у заяві про стягнення правничої допомоги, додатково спростовуються зазначеними позивачем доводами під час заперечень на заяву відповідача-1, а також практикою Європейською Суду та Верховного Суду, про які вказувалось вище.»

Просив відмовити у повному обсязі у стягненні з Позивачки судових витрат на правничу допомогу відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі Ріелт» та відповідача-2 - ОСОБА_2 .»

Вивчивши доводи, викладені у поданих представником Відповідача-1 та Відповідачкою-2 заявах про розподіл судових витрат на правничу допомогу, у запереченнях представника Позивачки адвоката Івашина Є.В. на ці заяви, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.09.2025 у справі 760/3617/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», 2. ОСОБА_2 про стягнення збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди у задоволенні позову відмовлено.

В цьому рішенні Судом не було здійснено розподіл судових витрат між сторонами в частині витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача.

Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналогічні положення викладені в ч. 1, 2 ст. 28 Правил адвокатської етики.

Вивчивши докази, надані представником Відповідача-1 та Відповідачкою-2, суд дійшов висновку, що надання правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказам, послуги з надання правничої допомоги надані в повному обсязі та якісно, наданою квитанцією доведено фактичне понесення відповідачкою-2 витрат на оплату послуг адвоката у зазначеному у її заяві розмірі.

Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи надані сторонами докази з метою їх розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховує висновки, викладені у наступних постановах Верховного Суду:

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року (п. 21), що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;

- Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Оцінюючи з метою розподілу судових витрат надані сторонами докази за критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПІК України, зважаючи на відмову у задоволенні вимог позову, враховуючи складність справи, кількість та якість поданих представниками відповідачів у справі заяв, кількість проведених судових засідань, у яких брали участь адвокати, що є представниками відповідачів, Суд вважає, що вартість наданих відповідачці-2 послуг з правничої допомоги у цій справі є співмірною зі складністю цієї справи, ціною позову, обсягом наданих її адвокатом послуг та виконаних робіт, кількістю підготовлених адвокатом процесуальних документів, кількістю засідань, у яких взяла участь представник відповідачки-2, тому витрати, які вже фактично понесла Відповідачка-2 у розмірі 15 500,00 гривень, підлягають розподілу, і суд присуджує відповідачці-2 як стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу - як такі, що вже фактично понесені Відповідачкою-2.

Водночас суд враховує і вважає обґрунтованими доводи, викладені у запереченнях представника Позивачки адвоката Івашина Є.В., що такий вид професійної правничої допомоги, як «ознайомлення з позовом та узгодження правової позиції з клієнтом» охоплюється складанням відзиву. Окрім того, «надсилання відзиву суду та сторонам по справі» не є видом професійної правничої допомоги. Тому суд відмовляє у стягненні витрат у розмірі 2 316,00 грн - за ознайомлення з позовом та узгодження правової позиції з клієнтом, та у стягненні витрат у розмірі 2 790,00 грн - за послугу з надсилання відзиву суду та сторонам у справі, оскільки співмірним розміром витрат на складання відзиву є не 5 790,00 грн, а 3 000,00 грн. Отже, Суд стягує з Позивачки на користь Відповідача-1 як витрати, які він має понести у зв`язку з розглядом справи, після набрання рішенням у справі законної сили, у розмірі 15 744,00 гривень.

Керуючись нормами п. 12 ч. 3 ст. 2, ст. 133, 137, 141, 246, 258-261, 270, 353-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково заяву представника Відповідача-1 адвоката Роздорожного О.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі 760/3617/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», 2. ОСОБА_2 про стягнення збитків, упущеної вигоди та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 744,00 гривень. У задоволенні заяви в іншій частині вимог відмовити.

Задовольнити повністю заяву Відповідачки-2 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у справі 760/3617/25.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 500,00 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Профі ріелт», , адреса 02096, м. Київ, вул. Ялтинська, б. 24/23, кв. 5.

Відповідачка-2 ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне (додаткове) судове рішення складено 31.10.2025.

Суддя В.М. Маркєлова