Справа № 487/1742/25
Провадження № 2/487/1559/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 138138 від 24.04.2024 в сумі 12 667,10 грн, судовий збір 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу 7000,00 грн.

Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування доказів документів, що підтверджують зарахування згідно кредитного договору на картковий рахунок відповідача в АТ «СЕНС БАНК».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЕЙС» отримало право вимоги за договором № 138138 від 24.04.2024 укладеним ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» з відповідачем. З часу відступлення права вимоги відповідач не здійснив жодного платежу. У зв`язку з цим, позивач звертається до суду.

24 березня 2025 року судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано докази.

24 квітня 2025 р. надійшла відповідь АТ «СЕНС БАНК».

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 24 квітня 2024 року між Товариством з обмежено відповідальністю ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 138138 (далі Кредитний Договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» зобов`язується надати ОСОБА_1 на строк 70 днів (з 24.04.2024 до 03.07.2024) грошові кошти у сумі 6945,00 грн не пізніше наступного дня після укладення Кредитного Договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на № рахунку/картки № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості відповідача за комісією 1944,60 грн. Відповідач зобо`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та умовах та в строки/терміни, що визначені Кредитним Договором.

Цей договір та паспорт споживчого кредиту до нього підписано електронними підписами представника Товариства та ОСОБА_1 .

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наведене свідчить про належне укладення вказаного Кредитного Договору № 138138 шляхом проставляння електронного підпису сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» виконав умови договору, а саме 24.04.2024 перераховано грошові кошти у сумі 5000,10 грн. на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою №6 ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» від 26.12.2024, відповіддю АТ «СЕНС БАНК» на виконання вимог ухвали суду.

Відповідно до картки обліку виконання договору № 138138, ОСОБА_1 неналежним чином виконав свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 12 667,10 грн, з яких 6945,00 грн - заборгованість за тілом, 5321,10 грн заборгованість за відсотками, 401,00 грн комісія.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

10 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 10102024, за умовами якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право вимоги за Кредитним Договором № 138138 від 24.04.2024 на суму 12 667,10 грн, з яких 6945,00 грн - заборгованість за тілом, 5321,10 грн заборгованість за відсотками, 401,00 грн комісія, що підтверджується вказаним договором, актом приймання-передачі реєстру №1, витягом з Додатку №1 до Договору факторингу №10102024 від 10 жовтня 2024 року Реєстр прав вимоги №1, платіжною інструкцією від 12 листопада 2024 № 4519.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З досліджених та перелічених вище доказів вбачається, що в матеріалах справи наявні докази відступлення прав вимог за Кредитним Договором № 138138 до позивача.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 «… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення права вимоги позивачу до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, що встановлено з виписки з особового рахунка.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» за Кредитним Договором № 138138 від 24.04.2024.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідачем існування заборгованості не спростовано, власного розрахунку суду не надано.

Отже існують підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості за Кредитним договором № 138138 від 24.04.2024.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 138138 від 24 квітня 2024 року у сумі 12 667,10 грн, з яких 6945,00 грн - заборгованість за тілом, 5321,10 грн заборгованість за відсотками, 401,00 грн комісія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Суддя: З.М. Сухаревич