Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1450/25

Провадження № 2/126/940/2025

"30" жовтня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.01.2000 у Плебанівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, актовий запис № 01.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.01.2000 сторони зареєстрували шлюб у Плебанівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №1.

Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні та проживають окремо.

Сімейне життя сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб носить формальний характер. Спроби примиритися не дали жодних результатів, а тому подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам позивачки.

Представник позивачки, адвокат Пригуза С.Д., надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність та відсутність позивачки.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.01.2000 сторони зареєстрували шлюб у Плебанівській сільській раді Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей, які на даний час повнолітні та проживають окремо.

Сімейне життя сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не підтримують подружніх відносин, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб носить формальний характер. Спроби примиритися не дали жодних результатів, а тому подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам позивачки.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її позиція щодо бажання розірвати шлюб є категоричною, а також зважаючи на відсутність неповнолітніх дітей, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112,113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.01.2000 Плебанівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, актовий запис № 01.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. І. Губко