Справа № 191/871/25
Провадження № 2/191/435/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря - Омельченко К.В.

представника позивача - ОСОБА_12.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.03.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 . Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.12.2016 шлюб між сторонами було розірвано. Наразі ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_3 . Після того, як шлюб між сторонами було розірвано, ОСОБА_2 жодного разу не поцікавилась своїм сином, не підтримувала зв`язок та не допомагала у його вихованні. Добровільно грошових коштів на утримання та забезпечення дитини усім необхідним для його життя та навчання відповідач не надає, не спілкується з ним. Перешкод для спілкування з сином у відповідача не було та були наявні всі можливі умови для зустрічей, але відповідач сама свідомо, за власним бажанням та волевиявленням, прийняла рішення відмовитись від зв`язку з власною дитиною. Згідно довідки №157 від 21.12.2020 дитині, ОСОБА_3 було поставлено діагноз - F84.1 атиповий аутизм (тяжкий психічний розлад згідно Розділ VI. Переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг затвердженими постановою КМУ №1161 від 27.12.2018). Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своїм сином та матір`ю. Він займається вихованням та розвитком дитини. Матір ОСОБА_2 не відвідує батьківські збори, життям дитини не цікавиться. Зазначені факти підтверджують ухилення від виховання дитини матір`ю свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . , а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, правом на подання відзиву не скористалась.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бондуровська М.В. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без участі представника адміністрації.

Судом також були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Синельникове Дніпропетровської області народився ОСОБА_3 та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 15 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.12.2016 по справі №191/3873/16-ц, яке набрало законної сили 27.12.2016, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 22.11.2019 ОСОБА_1 набув у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту від 14.02.2024, складеного у присутності свідків - мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з 2019 року по теперішній час.

Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії КП ДБКЛПД ДОР №157 від 21.12.2020 ОСОБА_3 , 2015 р.н., має діагноз F84.1 атиповий аутизм з легкою когнітивною недостатністю, стійкі помірні порушення психічних функцій, обмеження життєдіяльності 2 ступеню по категоріям: здатність до самообслуговування, здатність до спілкування, до орієнтації, здатність контролювати свою поведінку, здатність до навчання, здатність до трудової діяльності - «дитини-інвалід». Потребує стороннього нагляду. Підпадає під дію наказу МОЗ від 08.11.2001 №454/471/516 р. 10 п.3 п.п. 3.6 та наказ від 23.05.02 №187.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.11.2022, виданого Службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради, ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , забезпечений всім необхідним для життя та розвитку.

Згідно з довідкою заступника директора з навчально-виховної роботи Криворізької гімназії №52 «Діалог» КМР Коваленко В. №46/01-46 від 14.02.2025 ОСОБА_3 навчається у 3-Б класі. Зі слів класного керівника, мати не відвідує батьківські збори, шкільним життям дитини не цікавиться. Вихованням дитини займається батько - ОСОБА_1 .

Відповідно до характеристики на учня 2-Б класу Криворізької гімназії №52 «Діалог» КМР ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який працює помічником машиніста електровозу, та бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонеркою. Рідні беруть активну участь в житті дитини, цікавляться навчанням та вихованням дитини. Стосунки товариські, щирі, відверті. Дитини доглянута, нагодована, щаслива. Із матір`ю класний керівник не знайома, контактів не мала, знає про неї тільки зі слів батька та бабусі.

Висновком педагогічних працівників комунальної установи «Криворізький інклюзивно-ресурсний центр №2» КМР за результатами проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку особи від 25.08.2023 №ІРЦ-85279/2023/445561 надано рекомендації для батьків дитини ОСОБА_3 щодо взаємодії з педагогами ЗОШ з питань динаміки розвитку, успішності, ризиків і труднощів, враховуючи стан здоров`я та розвитку дитини.

Рішенням № 817 від 11.09.2025 виконавчого комітету Покровської районної в місті ради затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради позбавлений можливості надати об`єктивний висновок щодо позбавлення батьківських прав у зв`язку з тим, що відсутня інформація про проживання ОСОБА_2 на території Покровського району.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_2 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.02.2022 виїхала з України в напрямку Шарджи , потім повернулася 07.08.2024 та знову перетнула кордон України 24.08.2024 в пункті пропуску Малі Селменці.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в одному будинку з позивачем ОСОБА_1 та його сином близько п`яти років. Спілкуватися стали останні два роки. Батько з сином завжди разом, а коли ОСОБА_1 на роботі, з дитиною залишається бабуся. Матір дитини вона ніколи не бачила. Дитина має певні вади у розвитку,але він може розповісти, що він їв, як вчиться, про мати ніколи не розповідає. Зі слів бабусі відомо, що мати десь закордоном з іншим чоловіком, дитині не допомагає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає по сусідству з позивачем ОСОБА_1 . Позивач проживає разом із сином та матір`ю. Матір дитини вона не знає та ніколи не бачила. З дитиною завжди поруч батько та бабуся, які займаються її вихованням.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона являється бабусею ОСОБА_3 . Приблизно шість років тому невістка ОСОБА_2 попросила подивитися за дитиною, поки вона поїде до своєї сестри. Потім вона сказала, що на заробітках та з того часу більше не поверталась. Коли стали її розшукувати, вона повідомила, що перебуває закордоном і повертатись до України не буде, що дитину вона не зможе забезпечувати та забирати до себе її не планує. Жодного разу після цього вона не приїздила, не телефонувала, життям дитини не цікавилася.

Думка дитини- ОСОБА_3 в судовому засіданні не була заслухана, враховуючи його стан здоров`я.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами.

Позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

На думку суду, позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між матір`ю та дитиною і будуть відповідати інтересам дитини.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст. 12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 байдуже ставиться до своєї дитини.

Позивачем доведено ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу тощо, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини як складову виховання.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини, а також прояву з її боку щонайменшої батьківської турботи.

В судовому засіданні не встановлено об`єктивних перешкод для відповідача ОСОБА_2 у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, її поведінка є незмінною, тому наявні всі підстави для позбавлення її батьківських прав та задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 2-13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати по сплаті судового зборув розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.11.2025.

Суддя Я. Ю. Костеленко