Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження № 22-з/4815/93/25
Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Шимківа С.С.,
суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,
секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,
учасники справи:
відповідач Комунальне підприємство "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Комунального підприємства "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради про стягнення середньої заробітної плати та поновлення на роботі,-
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського апеляційного суду перебувала вищезазначена цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 червня 2025 року.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 червня 2025 року без змін.
Про понесення витрат було повідомлено у судовому засіданні 25.09.2025 року та було вказано, що докази про витрати за надану правничу допомогу будуть надані додатково у строки, встановлені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
06 жовтня 2025 року до Рівненського апеляційного суду ОСОБА_1 було подано заперечення на вищезазначену заяву, яке обґрунтовано тим, що у відзиві на апеляційну скаргу від 06.08.2025 року відповідачем не було подано попереднього розрахунку судових витрат.
Суму у розмірі 5000 грн. за написання відзиву на апеляційну скаргу вважає надмірною і не підтвердженою документально.
Окрім того, відзив від 06.08.2025 року був підписаний директором КП "Обласний перинатальний центр", а не адвокатом, як усі попередні документи.
Надмірними є заявлені витрати за надання юридичних консультацій та витрати за участь адвоката в засіданні.
Загалом усі витрати, пов`язані з розглядом справи, можуть становити 1200,00 грн.
Просить відмовити у відшкодуванні судових витрат.
У разі, якщо суд буде вважати стягнути частину коштів, просить зменшити їх суму до 1200,00 грн.
Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Зауважимо, що у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Про понесення витрат та їх розмір представник КП "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради повідомляла у судовому засіданні 25.09.2025 року та вказала, що докази про витрати за надану правничу допомогу будуть надані додатково у строки, встановлені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Копії вищевказаних документів було подано представником відповідача адвокатом Яремою С.В. до Рівненського апеляційного суду 29.09.2025 року.
Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Ярема С.В. підготувала лише один процесуальний документ, а саме, відзив на апеляційну скаргу та представляла інтереси відповідача в суді апеляційної інстанції в одному судовому засіданні 25 вересня 2025 року.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надані КП "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради докази про понесення ним витрат на правничу допомогу під час судового провадження справи є достатніми, допустимими і достовірними.
Разом з цим, виходячи із встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими є до стягнення витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. за її апеляційне провадження, що буде співмірним із складністю справи, тривалістю її розгляду, характером позовних вимог, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Заяву Комунального підприємства "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради про стягнення витрат за надану правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради про стягнення середньої заробітної плати та поновлення на роботі - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Обласний перинатальний центр" Рівненської обласної ради витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн., що понесені відповідачем під час апеляційного провадження справи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.