Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6907/25
Номер провадження2/711/3140/25
РІШЕННЯ
23 жовтня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Казидуб О.Г.
за участю секретаря судового засідання Зайцева О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-216053, відповідно до якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графік погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі у порядку і строки, передбачені договором та додатковими договорами.
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору банк видав позичальнику кредит в сумі 101100 грн. 00 коп. на строк до 26 серпня 2024 року на цілі визначені у п. 2.4. Кредитного договору. Процентна ставка за користування кредитом становить 35%.
Вказують, що з метою досудового добровільного врегулювання спору 14 березня 2025 року на адресу ОСОБА_1 направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-268045 у розмірі 140658 грн. 99 коп., вирішити питання розподілу судового збору.
31 липня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку подав заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності Також зазначила, що заборгованість за кредитним договором визнає та не заперечує щодо його задоволення.
Враховуючи думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27 серпня 2019 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-216053.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені графік погашення кредиту.
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, сума та валюта кредиту 101100 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, дата видачі кредиту 27 серпня 2019 року.
Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. Кредитного договору на поточні потреби в сумі 101100 грн. 00 коп., на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 відкритий у відділенні вул. Гоголя 250 ПАТ Кредобанк.
Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4 Кредитного договору.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних.
Відповідно до п. 4.4. кредитного договору, загальні витрати позичальника по кредиту за цим Кредитним договором становлять 116279 грн. 53 коп.
Відповідно до п. 4.5. кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19%.
Відповідно до п. 4.6. кредитного договору, загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 217379,53 грн.
На час розгляду справи кредитний договір № CL-216053 від 27 серпня 2019 року недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.
В судовому засіданні встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, що підтверджується Меморіальним ордером № 49174789 від 27 серпня 2019 року, з якого вбачається, що 27 серпня 2019 року АТ «Кредобанк» перерахував ОСОБА_1 101100 грн. 00 коп. Призначення платежу: надання кредиту ( ОСОБА_1 ), відповідно до кредитного договору CL-216053 від 27 серпня 2019 року.
Проте, позичальник ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала.
Під час судового розгляду справи жодних підтверджень щодо погашення заборгованості відповідачем не надано.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
До того ж, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
На час розгляду справи кредитний договір № CL-216053 від 27 серпня 2019 року CL-178933 від 19.03.2019 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.
Як зазначено у ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані вказаний строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором.
Верховний Суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики, згідно з умовами договору.
Вказаний розрахунок є повним, чітким, об`єктивним, він узгоджуються з умовами кредитного договору. Тому, суд вважає вказаний документ належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому до стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Кредобанк» підлягає заборгованість за кредитним договором № CL-268045 від 27 серпня 2019 року у розмірі 140658 грн. 99 коп.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., що підтверджується Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів 33675684 від 21.07.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи захворювання, а тому, від сплати судового збору звільнена.
А тому, суд приходить до висновку про необхідність повернення на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп., сплаченого за Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 33675684 від 21.07.2025 в АТ «Кредобанк».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 256-258, 260, 261, 263, 267, 509, 526, 546, 553, 554, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором № CL-216053 від 27 серпня 2019 року у розмірі 140658 грн. 99 коп.
Повернути на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп., сплаченого за Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 33675684 від 21.07.2025 в АТ «Кредобанк».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: О. Г. Казидуб