провадження № 2/208/798/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі: Головуючого, судді ПохвалітоїС.М., за участю секретаря судового засідання Шабельника Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СК Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

У своєму позові позивач просить суд стягнути з ПрАТ «СК «АЛЬФА-СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду пов`язану з пошкодженням автомобіля «ЗАЗ ТF696P» р.№ НОМЕР_1 , у розмірі 11 627, 89 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , завдану матеріальну шкоду, а саме різницю між фактичним розміром шкоди страховим відшкодуванням, у зв`язку з пошкодженням автомобіля «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_2 . у розмірі 10 576,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000, 00 грн., моральної шкоди.

Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які на час подачі позову складають: 17 000,00 грн., за надання правничої допомоги, вартість дослідження оцінювача 2000, 00 грн. сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн..

В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що 01.07.2023 року об 06.15 год. біля будинку № 25 по вул. Центральній с. Миргород Донецької області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «DACIALOGAN» р. № НОМЕР_3 , при виконанні маневру розвороту, не надав дорогу транспортному засобу «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку позаду лівіше, що призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив п. 10.4 ПДР України, що відноситься до адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

30 серпня 2023 року, суддею Димитровського міського суду Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та він притягнутий до адміністративної відповідальності.

З вказаною постановою суду ОСОБА_2 погодився та не оскаржив, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Це рішення, яке є чинним, свідчить про наявність вини саме ОСОБА_2 , у вчиненні, 01 липня 2023 року, дорожньо-транспортної води, та постанова суду набрала законної сили 12.09.2023 року.

04.10.2023 року, за вказаним фактом ДТП, Димитровським міським судом Донецької області у справі № 3/226/315/2023, провадження у відношенні ОСОБА_1 , за статтею 124 КпАП України, закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення та постанова набрала законної сили 17.10.2023 року.

Автомобіль «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_4 , належить ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DACIALOGAN» р. № НОМЕР_5 , на момент дорожньо-транспортної події була застрахована полісом № 209941457, страхової компанії ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», з лімітом відшкодування, за шкоду заподіяну майну: 160 000 гривень, та розміром франшизи 2 500 гривень.

02.07.2023 року, позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування, до страхової компанії ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», та 24.10.2023 року, отримав безготівкове зарахування коштів, у сумі 22 826,90 гривень.

Листом № 1047.609.23.01-003120.09 від 23.10.2023 року ПрАТ «СК «АЛЬФА-СТРАХУВАННЯ» інформувало, що розмір страхового відшкодування становить 22 826, 90грн., з урахуванням коефіцієнту зносу на замінні складові, за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн., та повідомлено, що франшиза компенсується особою, відповідальною за завдані збитки, відповідно до ст. 36 Закону.

Розмір страхового відшкодування є недостатнім для відновлення пошкодженого транспортного засобу позивача, та тому до страховика 13.01.2024 року був надісланий адвокатський запит з вимогою надання завіреної копій звіту, щодо нарахування матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу «ЗА3-TF696P» № AH7046HB, та роз`яснення щодо порядку нарахування суми страхового відшкодування. Вказаний запит, отриманий представником страховика 17.01.2024 року, однак був проігнорований.

28.02.2024 року до страховика ПрАТ «СК «АЛЬФА-СТРАХУВАННЯ» надісланий повторний адвокатський запит з вимогою про надання звіту та роз`яснень здійсненого страхового відшкодування. Вказаний повторний запит залишився без реагування з боку страховика. Позивач, не отримавши роз`яснень щодо порядку нарахуваннясуми страхового відшкодування, не довіряючи страховику, звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, для огляду пошкодженого транспортного засобу та нарахування завданої матеріальної шкоди позивачу.

Відповідно до звіту оцінювача ФОП ОСОБА_3 № 830 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22 травня 2024 року, виконаної на замовлення позивача, вартість збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ «ЗАЗ TF696P» № НОМЕР_6 становить 36 954,79 грн. вартість ремонту 45 031,18 грн., ринкова вартість 159 059,40 грн. Таким чином, позивач вважає, що страховик зобов`язаний здійснити доплату за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_7 , з відповідного розрахунку: 36 954,79грн. - 2500грн. = 34454,79грн. У зв`язку з тим, що страховик здійснив страхове відшкодування в безпідставно зменшеній сумі 22 826,90грн., то розрахунок наступний: 34 454,79грн. - 22 826,90грн. = 11 627,89грн.

Вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності: виготовлення звіту експертного автотоварознавчого дослідження складає 2000 гривень.

Різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди, для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язаний сплатити потерпілому особа, що застрахувала свою відповідальність, в даному випадку винувата особа, тобто ОСОБА_2 , з таких розрахунків (ціна позову): 45 031, 18грн. (вартість відновлювального ремонту КТЗ) - 34 454,79 грн. (обґрунтована сума страхового відшкодування) 10 576,39 гривень (розрахунок ціни позову матеріальної шкоди).

II. Заяви, клопотання позивача та відповідача.

Позивачем надано суду відповідь на відзив, відповідно до якого просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ПрАТ «СК Альфа Страхування» відзиву суду не надав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, надав відзив, відповідно до якого просив позовні вимоги задовольнити частково в розмірі франшизи 2500 грн., оскільки не згоден зі звітом № 830 від 22.05.2024 р. так, як на дослідження ТЗ «ЗАЗ TF696P» № НОМЕР_6 він не був присутній, є розбіжності у датах звернення позивача до оцінювача та виготовлення звіту оцінювача, при ознайомленні із справою не надана калькуляція до звіту. Щодо завдання моральної шкоди, то він вважає її недоведеною. Крім того, просить відмовити позивачу у стягненні судових витратна професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

III. Процесуальні дії по справі.

11 листопада 2024 ухвалою суду відкрито провадження по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, зміст заперечень стосовно позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно них, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13ЦПК України).

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

01.07.2023 року об 06.15 год. біля будинку № 25 по вул. Центральній с. Миргород Донецької області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «DACIALOGAN» р. № НОМЕР_3 , при виконанні маневру розвороту, не надав дорогу транспортному засобу «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку позаду лівіше, що призвело до зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив п. 10.4 ПДР України, що відноситься до адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно до постанови Димитровського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2023 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнуто з нього відповідно до ст. 124 КУпАП штраф на користь держави в розмірі 850 грн., яка набрала законної сили 12.09.2023 р.

Згідно до постанови Димитровського міськрайонного суду Донецької області від 04.10.2023 р. справу про адміністративне правопорушення у відношенні КузінаА.А за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, яка набрала законної сили 17.10.2023 р.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіль «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_4 , належить ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «DACIALOGAN» р. № НОМЕР_5 , на момент дорожньо-транспортної події була застрахована полісом № 209941457, страхової компанії ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», з лімітом відшкодування, за шкоду заподіяну майну: 160 000 гривень, та розміром франшизи 2 500 гривень.

02.07.2023 року, позивач звернувсядо страхової компанії ПрАТ «СК «Альфа-Страхування», із заявою про страхове відшкодування

23.10.2023 р. листом № 1047.609.23.01-003120.09 ПрАТ «СК «АЛЬФА-СТРАХУВАННЯ» інформувало ОСОБА_4 , що розмір страхового відшкодування становить 22 826, 90 грн., з урахуванням коефіцієнту зносу на замінні складові, за вирахуванням франшизи у розмірі 2500 грн., та повідомлено, що франшиза компенсується особою, відповідальною за завдані збитки, відповідно до ст. 36 Закону.

24.10.2023 року, позивач отримав безготівкове зарахування коштів, у сумі 22 826,90 гривень.

Відповідно до звіту оцінювача ФОП ОСОБА_3 № 830 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 22 травня 2024 року, виконаної на замовлення позивача, вартість збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ «ЗАЗ TF696P» № НОМЕР_6 становить 36 954,79 грн. вартість ремонту 45 031,18 грн., ринкова вартість 159 059,40 грн. Таким чином, позивач вважає, що страховик зобов`язаний здійснити доплату за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «ЗАЗ TF696P» р. № НОМЕР_7 , з відповідного розрахунку: 36 954,79 грн. - 2500 грн. = 34 454,79 грн. У зв`язку з тим, що страховик здійснив страхове відшкодування в безпідставно зменшеній сумі 22 826,90 грн., то розрахунок наступний: 34 454,79 грн. - 22 826,90 грн. = 11 627,89 грн.

Різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди, для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язаний сплатити потерпілому особа, що застрахувала свою відповідальність, в даному випадку винувата особа, тобто ОСОБА_2 , є 45 031, 18 грн. (вартість відновлювального ремонту КТЗ) - 34 454,79 грн. (обґрунтована сума страхового відшкодування) 10 576,39 гривень (розрахунок ціни позову матеріальної шкоди).

Відповідно доквитанції «Ощадбанк» № 95 від 15.04.2024 p. вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності: виготовлення звіту експертного автотоварознавчого дослідження складає 2000 грн.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", 2.1. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон України N 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Закону України N 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, п. 12.1 ст. 12 зазначеного вище Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 34.2,34.4 ст. 34 Закону України N 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України N 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України N 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та відповідачами ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страховик вважає, що розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в повному обсязі, у відповідності до вимог Закону України N 1961-IV та згідно висновку експертного дослідження № 830 складеного експертом ОСОБА_5 . В свою чергу, позивач просив стягнути 11 627,89 грн.

У відповідності до вимог Закону України N 1961-IV, з огляду на те, що позивач відповідно до вимог ст. 35 Закону України N 1961-IV 11.03.2019р. звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Після чого, страховик у відповідності до приписів п. 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV був зобов`язаній у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, а відповідно до ст. 29 зазначеного Закону відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів регулюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003р. N 1440.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Так, згідно ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Статтею 11 цього ж закону, встановлено, що договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку а платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону.

Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Сторони договору на проведення оцінки майна (замовник, платник) мають право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання за умови виконання вимог, встановлених статтями 8 та 9 цього Закону.

Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов`язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів.

Законодавством або за згодою сторін договору в ньому можуть бути передбачені інші істотні умови.

Таким чином, ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено вичерпний перелік осіб, які мають право звернутись до суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача), з метою проведення оцінки майна: власник чи особа що володіє майном на відповідній правовій підставі, або будь-яка інша особа, уповноважена власником.

Оцінка майна проводиться виключно на підставі письмового договору, укладеного у відповідності до ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Окрім цього, суд враховує, висновок експертного дослідження № 830 складеного експертом ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об`єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Згідно п. п. 1.3, 1.4 "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів", затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України N 14252092 від 24.11.2003р., остання застосовується, зокрема, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та вимоги цією Методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто-товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно п. 4.1 Методики, оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Виходячи з мети оцінки здійснюються всі процедури в межах методів оцінки, визначених цією Методикою (п. 4.2 Методики).

Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив (ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Пунктом 5.5. Методики встановлено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Судом встановлено, що висновок № 830 складеного експертом ОСОБА_5 було складено у відповідності до чинного законодавства України щодо проведення судових експертиз, а експерт був обізнаний (попереджений) про відповідальність за надання свідомо неправдивого висновку. Також, даний висновок відповідає вимогам ст.ст. 102, 106 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення недоплаченого страхового відшкодування слід задовольнити, стягнувши на його користь з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» недоплачене страхове відшкодування у розмірі 11 627,89 грн та матеріальну шкоду з ОСОБА_2 в сумі 10 576,39 грн.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб .

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд може не приймати доводи відповідача ОСОБА_2 , оскільки вони не підтверджені належними доказами

Суд погоджується із тим, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому в результаті ДТП нервовому стресі, а також через пошкодження його власного майна, передчасного погіршення його технічного і естетичного стану та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Розмір заявленої моральної шкоди у розмірі 3000 грн. суд вважає цілком обґрунтованим та об`єктивним, а також таким, що відповідає критеріям розумності та справедливості.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, щодо розміру задоволення позовних вимог до кожного з відповідачів, суд вважає, що з відповідачівПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування`на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2211,20 грн.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 799,15 грн.(1211,20*13 576:20 576)

Стосовно судових витрат, які понесені позивачкою по оплаті послуг експерта ОСОБА_5 у розмірі 2 000 грн., то ці судові витрати суд вважає за необхідне стягнути саме з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», оскільки саме на ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за законом покладена відповідальність за своєчасність та повноту виплати страхового відшкодування, і ці судові витрати позивачкою понесені тільки завдяки тому, що відповідачем зазначені вимоги закону не виконані.

Що стосується судових витрат ОСОБА_1 , які він поніс по оплаті послуг професійної правничої допомоги адвокатом Майорова С.В. у розмірі 17 000грн., суд зазначає наступне.

Із положень ст.137ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018р. у справі №751/3840/15-ц суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020р., №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010р., №37246/04).

До позовної заяви надано в підтвердження понесені позивачем витрати по оплаті професійної правничої допомоги з боку адвоката Майорова С.В. судом приймаються, як належні докази понесення позивачем цього виду судових витрат, а також ці судові витрати суд вважає співмірними обсягу та характеру виконаних робіт, а також сума, на стягненні якої наполягає позивачка, відповідає в повній мірі складності справи взагалі.

Так, суд вважає, що з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.

З відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 608,28 грн. (8500*13 576:20 576) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 799,15 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 22, 526, 530, 610, 612, 625, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про страхування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274, 275 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК Альфа Страхування», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «СК Альфа Страхування» (01011, Україна, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок, 22) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ):

- 11 627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 89 коп. - відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків;

- 2 000 (дві тисячі) грн. - вартість дослідження оцінювача

- 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн., 20 коп. - витрати на сплату судового збору.

- 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. - витрати на правничу допомогу.

Усього: 23 339 (двадцять три триста тридцять девьять) грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ):

- 10 576 (десять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн.. 39 коп. - відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальних збитків;

- 3 000 (три тисячі) грн. - моральної шкоди;

- 5 608 (п`ять тисяч шістсот вісім) грн. - 28 коп.витрати на правничу допомогу.

- 799 (сімсот дев`яносто дев`ять ) грн. 15 коп. - витрати на сплату судового збору.

Усього: 19 983 (дев`ятнадцять тисяч девятсот вісімдесят три) грн. 82 коп.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

ПрАТ «СК Альфа Страхування» 01011, Україна, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок, 22.

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Похваліта С. М.