Єдиний унікальний номер 142/794/25
Номер провадження 2/142/520/25
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

03 листопада 2025 року с-ще Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , подану в його інтересах представником - адвокатом Близнюком Віктором Васильовичем, що знаходиться в с-щі Піщанка Тульчинського району Вінницької області, провул. Комунальний, 9, до ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, та долучені до неї матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, в якій представник позивача просить суд визнати дійсним усний договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2 , укладений 22 серпня 2018 року між ОСОБА_1 , в якості покупця, та ОСОБА_3 , в якості продавця, за ціною 10000 долларів США (еквівалент 277100,00 грн.), витребувати в Крижопільського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрашківка, витребувати в Крижопільського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дмитрашківка, витребувати в Піщанській державній нотаріальній конторі витяг з Спадкового реєстру про реєстрацію заяв про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування зазначає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 22 серпня 2018 року було укладено усний договір купівлі-продажу обєкту нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2 . Суттєвами умовами вказаного договору була повна оплата за будинок та земельну ділянку в розмірі 10000 долларів США (еквівалент 277100,00 грн.), та наступний розподіл витрат, повязаних з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу та реєстрацією права власності. Мною, як покупцем, були виконані умови усного договору, сплачені вказані суми готівковими коштами продавцю обєктів нерухомого майна. Проте відвідати сторонами нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу зазначених обєктів в письмовій формі та їх нотаріального посвідчення виявилось неможливим, оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті ніхто не прийняв, право власності на вказаний будинок не зареєстрував. Єдиним спадкоємцем на даний час є його донька ОСОБА_5 . Його син ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змусити спадкоємця прийняти спадщину з наступним нотаріальним посвідчення договору купівлі-продажу будинку позивач в законний спосіб не може. А тому, посилаючись на ст. 220, 640, 657 ЦК України та зазначаючи, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме відповідною розпискою, відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, вважає, що суд може визнати такий договір дійсним та у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 17 жовтня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2

03 листопада 2025 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 2016 від 28 жовтня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Вивчивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить належного обґрунтування підстав звернення до суду саме до відповідача ОСОБА_2 . Позивачем не наведено, які саме його права, свободи чи законні інтереси були порушені, невизнані або оспорені зазначеним відповідачем, а також не наведено обставин, які б свідчили про наявність між сторонами спірних правовідносин.

Окрім того, згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що він звільнений від сплати судового збору як учасники бойових дій, на підтвердження чого долучено до позовної заяви копії посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Разом з тим, частиною другою ст. 133 ЦПК України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пільги щодо сплати судового збору встанволені в ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Зорема, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

При цьому п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" кореспондується із положеннями ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Конструкція п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно мають бути пов`язані саме із статусом учасник бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 20 січня 2021 року у справі №9901/258/20.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 вересня 2024 року в справі № 567/79/23 зазначила, що згідно з відкритими та загальнодоступними даними Офіційного вебпорталу парламенту України, у березні 2020 року у Верховній Раді України зареєстрований проєкт Закону про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). До проєкту цього Закону було надано пояснювальну записку та висновки комітетів Верховної Ради України з яких вбачається, що метою цього законопроєкту було усунення суперечності, що буде сприяти приведенню законодавства України про права і свободи людини і громадянина у відповідність до вимог принципів верховенства права та правової визначеності. А саме запропоновано внести зміни до Закону України «Про судовий збір» в частині викладення пункту 13 частини першої статті 5 зазначеного Закону в такій редакції: «учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у всіх справах незалежно від характеру порушених прав». Проте Верховна Рада України не прийняла Закон про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (щодо сплати судового збору при захисті прав учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності та Героїв України). Тобто законодавець чітко визначив свою позицію щодо спірного питання. А тому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. Тобто, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

У даній позовній заяві позивач просить суд визнати дійсним усний договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна - будинку АДРЕСА_2 , укладений 22 серпня 2018 року між ОСОБА_1 , в якості покупця, та ОСОБА_3 , в якості продавця, за ціною 10000 долларів США (еквівалент 277100,00 грн.). Відтак, даний спір не стосується соціальних прав позивача як учасника бойових дій.

Отже, судовий збір має бути сплачено позивачем на загальних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028 грн. 00 коп.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру встановлений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

З огляду на викладене, позивачу слід надати суду докази сплати судового збору за вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 гривень.

Суд зауважує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд акцентує увагу на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, викласти обставини, якими обґрунтовується пред`явлення позову саме до відповідача ОСОБА_2 , із зазначенням того, яким саме чином вказаний відповідач порушив, не визнав або оспорив права чи законні інтереси позивача; а також надати докази сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за позовну вимогу немайного характеру.

Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 43, 174, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки, про які вказано в ухвалі суду, у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, в тому числі, сплатити судовий збір у зазначеному судом розмірі за реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: