печерський районний суд міста києва
27 серпня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Новака Р.В.,
при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,
У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2024 було задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 7412 (сім тисяч чотириста дванадцять) гривень 80 копійок безпідставно списаних коштів. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

08.07.2025 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Крім того, позивач зазначала, що копію рішення отримала 27.06.2025 електронною поштою, тому строк на подання доказів на обґрунтування витрат на правову допомогу не пропущено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, в заяві про ухвалення додаткового рішення позивачка просила проводити розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України , суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що текст рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2024 було надіслано на електронну пошту позивача 27.06.2025, а заяву про ухвалення додаткового рішення позивачем було направлено до суду засобами пощтового зв`язку 02.07.2025. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач чи представник позивача отримували копії рішення.

За таких обставин суд вважає що строк для подання доказів щодо розміру судових витрат не пропущено.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судовим рішенням від 05.06.2024 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.04.2023 між адвокатом Купенком М.С. та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір № 1 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого предметом даного договору є представництво інтересів клієнта у правовідносинах із юридичними особами, органами державної влади, приватними виконавцями, органами державної виконавчої служби, в судах будь-якої юрисдикції та інстанції щодо захисту прав споживача фінансових послуг, врегулювання заборгованості клієнта перед кредиторами. Розмір гонорару адвоката за годину становить 2000,00 грн.

З урахуванням фактично витраченого часу на підготовку захисту інтересів позивача в суді та зібрання доказів, сума витрат на забезпечення правничої допомоги наданої адвокатом Купенко М.С., яка заявлена до відшкодування на підставі Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 27.06.2025 за договором № 1 про надання правової допомоги від 16.04.2023 становить 7000,00 грн та сплачена ОСОБА_1 про що свідчить довідка від адвоката Купенка М.С. від 27.06.2025.

За змістом частини першої, пунктів 1, 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до постанови ВП ВС у справі 755/9215/15-ц від 19.02.2020, суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Представником відповідача не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

На виконання вимог частини третьої статті 137 ЦПК України позивач надала суду копії договору № 1 про надання правової допомоги від 16.04.2023, акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 27.06.2025 за договором № 1 про надання правової допомоги від 16.04.2023 відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 7000,00 грн, довідки від адвоката Купенка М.С. від 27.06.2025 про здійснення позивачем оплати готівкою в 7000,00 грн правничих послуг, свідоцтва адвоката.

Оскільки, при ухваленні рішення Печерським районним судом м. Києва від 05.06.2024 не вирішено питання про судові витрати, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Керуючись статтями 1-19,133, 140, 141, 270, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву позивача - ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі 757/56473/23-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення безпідставно списаних коштів - задовольнити.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Новак