У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2025 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал» через систему «Електронний суд» подано позовну заяву до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені в ст. 27 ЦПК України.

Згідно загального правила про підсудність за ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, якщо інше не передбачено законом.

Згідно даних з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою не значиться.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 вищезазначеного Закону, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Відповідно до інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 05.11.2025, фактичною адресою проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано - АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона відповідача по справі не має зареєстрованого місця проживання у Деснянському районі міста Києва, а відтак підстави для розгляду вказаної справи Деснянським районним судом міста Києва відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява.

З позовної заяви вбачається, що вона адресована до Деснянського районного суду міста Чернігова, зміст квитанції про сплату судового збору свідчить про те, що позивач мав намір звернутися до Деснянського районного суду міста Чернігова так як за реквізитами вказаного суду спрачено судовий збір, проте помилково подано до Деснянського районного суду міста Києва.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, суд вважає за необхідне направити матеріали цивільної справи за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Деснянського районного суду міста Чернігова.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31, 353, 354, 378 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - передати для розгляду за належністю до Деснянського районного суду міста Чернігова.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 05.11.2025.

Суддя В.О. Сенюта