Постанова

Іменем України

22 вересня 2025 року

м. Київ

Справа № 496/6639/13-ц

Провадження № 61-3844св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - головуючого судді Крата В. І., судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув у порядку письмового провадження справу про звернення стягнення на предмет іпотеки та зняття з реєстраційного обліку,

учасниками якої є:

стягувач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - банк), інтереси якого представляє адвокат Приходько Вячеслав Миколайович (далі - адвокат банку),

боржники - ОСОБА_1 (далі - майновий поручитель), ОСОБА_2 , який діє від власного імені та від імені і в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

правонаступниця майнового поручителя - ОСОБА_5 (далі - правонаступниця), інтереси якої представляє адвокат Колесніков Іван Леонтійович (далі - адвокат правонаступниці),

у провадженні за заявою банку про заміну боржника у виконавчому провадженні (далі - заява)

за касаційною скаргою банку на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2023 року, яку постановила суддя Горяєва І. М., і постанову Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року, яку ухвалила колегія суддів у складі Коновалової В. А., Карташова О. Ю., Стахової Н. В.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

(1) Вступ

1. Після відкриття виконавчих проваджень з виконання чинного рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат державний виконавець повернув виконавчі листи стягувачеві через неможливість виконання відповідного рішення. Банк неодноразово пред`являв виконавчі листи до виконання. Дізнавшись про смерть майнового поручителя, у межах строку для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання банк звернувся до суду із заявою про заміну цього боржника у виконавчому провадженні правонаступницею у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат.

2. Суд першої інстанції відмовив банку у задоволенні заяви. Вважав, що немає доказів пред`явлення вимоги до спадкоємиці майнового поручителя, а також відсутні докази спадкування предмета іпотеки особою, яку кредитор визначив правонаступницею. Апеляційний суд погодився з тим, що заява банку є необґрунтованою, однак через те, що кредитор пропустив строк, установлений для того, аби заявити вимогу до спадкоємиці.

3. Банк у касаційній скарзі стверджував, зокрема, що після того, як він дізнався про смерть майнового поручителя, своєчасно звернувся з вимогою до спадкоємців. Тому просив скасувати судові рішення й ухвалити нове - про задоволення заяви про заміну цього боржника правонаступницею.

4. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду мав відповісти на питання про те, чи є підстави для заміни майнового поручителя (боржника у незакінченому виконавчому провадженні) його спадкоємицею, яка прийняла спадщину, якщо на час звернення до суду для такої заміни виконавець повернув стягувачеві виконавчий документ, але строк для повторного пред`явлення останнього до виконання не сплинув. Відповідь на це питання позитивна. Тому судові рішення слід скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення відповідної заяви банку.

(2) Зміст заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні та судових рішень судів попередніх інстанцій

5. 20 грудня 2022 року банк звернувся до суду із заявою, у якій просив замінити у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 15 березня 2016 року у справі № 496/6639/13-ц майнового поручителя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступницю у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат. Мотивував, зокрема, так:

- визначений у рішенні суду обов`язок майнового поручителя внаслідок смерті останнього не припинився;

- спадкоємці були повідомлені про наявність у нього боргу перед стягувачем;

- спадкоємці подали заяви про відмову від спадкування на користь правонаступниці, вона єдина прийняла спадщину;

- виконавче провадження з виконання рішення суду у зазначеній частині було відкрите, а виконавчі листи державний виконавець неодноразово повертав на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- виконавче провадження не було закінченим, а термін повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання (до 20 листопада 2023 року) не минув.

6. 11 січня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області постановив ухвалу, згідно з якою у задоволенні заяви банку відмовив. Мотивував так:

6.1. Банк дізнався про смерть майнового поручителя16 листопада 2018 року. Однак у матеріалах справи немає підтвердження пред`явлення вимоги до правонаступниці майнового поручителя щодо сплати боргу спадкодавця у будь-який спосіб у межах строку, передбаченого статтею 1281 ЦК України.

6.2. Відсутні відомості, що правонаступниця успадкувала майно, належне спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

7. 12 лютого 2024 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою змінив мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції, а в іншій частині залишив її без змін. Мотивував так:

7.1. Претензію банк подав з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на момент відкриття спадщини.

7.2. Незастосовні до спірних правовідносин положення статті 1281 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування». Цей Закон набрав чинності 4 листопада 2018 року, тобто вже після закінчення строку, зазначеного у чинній на час відкриття спадщини редакції статті 1281 ЦК України.

7.3. Помилковим тлумаченням законодавства є посилання банку на те, що виконавчі листи йому повернули 20 листопада 2020 року, тому він звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у межах передбаченого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (до 20 листопада 2023 року). Строк у три роки застосовується до пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, а у цьому випадку йде мова про реалізацію банком прав як кредитора майнового поручителя, що врегулювали статті 1281,1282 ЦК України.

(3) Зміст вимог касаційної скарги й ухвал суду касаційної інстанції

8. 14 березня 2024 року адвокат банку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження з померлого майнового поручителя на його правонаступницю.

9. 30 квітня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали.

10. 24 травня 2024 року банк подав, зокрема, нову редакцію касаційної скарги.

11. 27 серпня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою банку.

12. 31 березня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою призначив справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

13. 2 квітня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою зупинив касаційне провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/382/21 (провадження № 14-132цс24).

14. 5 серпня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою поновив касаційне провадження у справі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Банк мотивував касаційну скаргу так:

15.1. Він дотримав порядок звернення до спадкоємців, передбачений у статті 1281 ЦК України у редакції, чинній до 4 лютого 2019 року: своєчасно звернувся з вимогою до спадкоємців у межах шестимісячного строку від дня, коли йому стало відомо про смерть майнового поручителя, адже спадкоємці не повідомили про відкриття спадщини.

15.2. Право вимоги банку до майнового поручителя виникло ще за життя останнього та було реалізоване через ухвалення рішення суду від 15 березня 2016 року у цій справі.

15.3. За наявності доказів прийняття спадщини є підстави для заміни сторони виконавчого провадження. Якщо виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання, право на таку заміну також залежить від дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2020 року у справі № 390/2041/17, Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (пункт 95)).

15.4. Банк із заявою звернувся у передбачений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, який сплинув 20 листопада 2023 року.

15.5. Суди попередніх інстанції в оскаржених судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених:

- у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, згідно з яким, виходячи з існування вольового критерію, кожен спадкоємець діє добросовісно, є зваженим, передбачливим і розсудливим під час прийняття юридично значимих рішень та обранні варіанта власної поведінки; дотримання норм забезпечує стабільність цивільного обороту, а спадкоємці знехтували обов`язком щодо повідомлення кредитора про відкриття спадщини і подання заяви про її прийняття;

- у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 9 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, згідно з яким заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як у відкритому виконавчому провадженні, так і за його відсутності, тобто на будь-якій стадії процесу; без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії за Законом України «Про виконавче провадження»;

- у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18 і від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11, згідно з яким заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії процесу - як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема до видання виконавчого листа, - та відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не за постановою державного виконавця (стосовно заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи видав суд виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво, та чи пред`явлений цей лист до примусового виконання.

(2) Позиції інших учасників справи

16. 19 листопада 2024 року адвокат правонаступниці сформував у системі «Електронний суд» відзив на касаційну скаргу, згідно з яким просив поновити йому строк на подання відзиву та залишити касаційну скаргу банку без задоволення. Мотивував так:

16.1. Незрозумілою та непідтвердженою є обставина про те, що кредитор 16 листопада 2018 року дізнався про смерть майнового поручителя. Особи, від яких банк отримав відомості щодо цієї смерті, могли бути залучені для надання свідчень, проте відповідні дії банк не вчинив.

16.2. Він також не заявив клопотання про необхідність поновлення йому строку для пред`явлення вимог кредитора. Вимогу кредитора правонаступниця не отримувала ні засобами поштового зв`язку, ні будь-яким іншим чином, про її наявність взагалі не була обізнаною.

16.3. Кредитор не вчинив активних дій із реалізації права на пред`явлення вимог до спадкоємців і зловживає його правами. На підтвердження вимоги від 22 листопада 2018 року банк не надав ні копії іпотечного договору, ні будь-якого судового рішення.

16.4. Про наявність у її батька (майнового поручителя) зобов`язання перед банком правонаступниця дізналася лише у зв`язку отриманням ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про відкриття касаційного провадження від 27 серпня 2024 року.

16.5. Трирічний строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання (передбачений частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження») та строк пред`явлення вимог кредитора (передбачений статтею 1281 ЦК України) відрізняються. Посилання банку на звернення з вимогою кредитора у межах трирічного строку є безпідставним і помилковим тлумаченням чинного законодавства.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Межі розгляду справи у суді касаційної інстанції

17. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 27 серпня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою банку на підставі, визначеній в останньому абзаці частини другої статті 389 ЦПК України.

18. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим (частина перша статті 400 ЦПК України).

19. З огляду на вказаний припис Верховний Суд за загальним правилом переглядає оскаржені судові рішення у межах тих доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження.

(2) Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанцій

(2.1) Чи є підстави для заміни майнового поручителя (боржника у незакінченому виконавчому провадженні) його спадкоємицею, яка прийняла спадщину, якщо на час звернення до суду для такої заміни виконавець повернув стягувачеві виконавчий документ, але строк для повторного пред`явлення останнього до виконання не сплинув?

20. Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець повернув банку виконавчі листи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат через неможливість виконання, встановлену законом заборону звернення стягнення на майно майнового поручителя. Дізнавшись, що останній помер, у межах строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання банк звернувся до суду із заявою про заміну правонаступницею, яка єдина прийняла спадщину, майнового поручителя як боржника у незакінченому виконавчому провадженні.

21. Суд першої інстанції у задоволенні заяви відмовив через відсутність відомостей про спадкоємців майнового поручителя та пред`явлення вимоги до них. Апеляційний суд також вважав заяву банку безпідставною, але тому, що той пропустив строк звернення з кредиторськими вимогами до спадкоємців майнового поручителя. Банк у касаційній скарзі вказав, що звернувся з вимогою до спадкоємців у межах шестимісячного строку від дня, коли йому стало відомо про смерть майнового поручителя. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погоджується з необхідністю замінити правонаступницею майнового поручителя як боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат.

22. У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (стаття 55 ЦПК України).

23. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (пункт 31)).

24. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частини перша та п`ята статті 442 ЦПК України).

25. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України (статтею 442 ЦПК України) з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (статтею 55 ЦПК України). У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України (статті 442 ЦПК України) щодо процесуальних особливостей правонаступництва на стадії виконання судового рішення застосовуються разом із положеннями статті 52 цього Кодексу (статті 55 ЦПК України).

Тоді як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України (статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (частині п`ятій статті 442 ЦПК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункти 74-75), від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (пункти 80-81)).

26. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частини перша та друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

27. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

28. Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (підпункт 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, внесеними на підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 2129-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 26 березня 2022 року (далі - Закон № 2129-IX), та інших Законів України.

29. Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (пункти 95-96, 130)).

30. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частини перша - третя статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на день смерті майнового поручителя та пред`явлення вимоги банком до спадкоємців).

31. На підставі Закону України від 3 липня 2018 року № 2478-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» (набрав чинності 4 листопада 2018 року і введений в дію 4 лютого 2019 року) парламент вніс зміни до статті 1281 ЦК України. Зокрема, частину третю вказаної статті виклав у новій редакції: якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

32. Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України як щодо необхідності пред`явлення кредитором вимоги у визначений строк, так і щодо порядку виконання спадкоємцями зобов`язання, не поширюються на правовідносини, які виникають у зв`язку з переходом у порядку спадкування майна, яке майновий поручитель передав в іпотеку задля забезпечення виконання зобов`язань третьою особою, відмінною від іпотекодавця (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2025 року у справі № 761/382/21).

33. Суди першої й апеляційної інстанцій встановили такі обставини:

33.1. 15 березня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалив рішення про задоволення позову банку до майнового поручителя та ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені і в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Зокрема в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 перед стягувачем за договором про іпотечний кредит № 2240-н від 14 лютого 2008 року у розмірі 334 818,81 євро та 6 954,23 грн (з яких 172 300,00 євро - заборгованість за строковим і простроченим основним боргом, 109 571,51 євро - заборгованість за простроченими процентами за користування основним боргом, 5 200,00 грн - прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту, 16 495,61 євро - пеня за прострочений основний борг, 36 451,69 євро - пеня за прострочені проценти, 1 754,23 грн - пеня за прострочену комісійну винагороду) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 15 лютого 2008 року за № 355, а саме:

- земельну ділянку загальною площею 0,229 га з кадастровим номером :02:001:0163, розташовану на території Мирненської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 673540, виданого Відділом земельних ресурсів Біляївського району Одеської області 5 лютого 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.08.516.00007;

- житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 69,10 кв. м, житловою площею 35,30 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із усіма його приналежностями та поліпшеннями, які можуть виникнути в результаті переобладнання/перепланування, реконструкції та/або добудови, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області 2 червня 2007 року за реєстровим № 1-3868, що підтверджує Витяг про реєстрацію права власності, виданий Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 25 січня 2008 року за № 17498479,

шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності під час вчинення виконавчих дій.

33.2. Суд відстрочив виконання рішення у вказаній частині на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-18 від 3 червня 2014 року.

33.3. 14 червня 2016 року та 10 травня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області видав виконавчі листи з виконання рішення від 15 березня 2016 року в частині стягнення судових витрат і звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно.

33.4. ІНФОРМАЦІЯ_1 майновий поручитель помер, про що Біляївський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеської області склав актовий запис про смерть № 828.

33.5. 13 лютого 2018 року правонаступниця подала приватному нотаріусу Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Зезику В. А. (далі - приватний нотаріус) заяву за №13 про прийняття спадщини після смерті батька (майнового поручителя). У вказаній заяві зазначила, що його спадкоємцями за законом є також сини - ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

33.6. 27 серпня 2018 року ОСОБА_10 подав приватному нотаріусу заяву за № 157. У вказаній заяві він повідомив, що є спадкоємцем першої черги за законом, але спадщину у встановлений законодавством строк не прийняв, до суду з питанням встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не буде та не заперечує щоб свідоцтва про право на спадщину були видані на ім`я правонаступниці - спадкоємиці першої черги (доньки померлого).

33.7. 16 листопада 2018 року банк дізнався про смерть майнового поручителя.

33.8. 22 листопада 2018 року банк звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявою кредитора № 113.20-13/2240-н/109104/2018-15/вих.

33.9. 10 грудня 2018 року Приморська державна нотаріальна контора у місті Одесі надіслала банку лист № 270/01-16, в якому повідомила, що спадкову справу щодо майна померлого майнового поручителя завів приватний нотаріус. Лист від банку № 113.20-13/2240-н/109104/2018-15 від 22 листопада 2018 року надіслав за належністю.

33.10. 21 грудня 2018 року приватний нотаріус надіслав лист № 926/02-14 правонаступниці, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про те, що 14 грудня 2018 року за вхідним № 388/02-14 він отримав претензію банку, згідно з якою майновий поручитель має заборгованість, роз`яснив положення статті 1282 ЦК України.

33.11. 20 листопада 2020 року головний державний виконавець Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Кольц О. О. прийняв постанови, згідно з якими на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернув стягувачеві виконавчі листи, видані 14 червня 2016 року та 10 травня 2017 року. У цих листах вказав, що їх можна повторно пред`явити до виконання у строк до 20 листопада 2023 року.

33.12. 24 грудня 2021 року ОСОБА_9 і ОСОБА_8 подали до приватного нотаріуса заяви за № 237 та № 238 відповідно. Повідомили, що вони є спадкоємцями першої черги за законом, але спадщину у встановлений законодавством строк не прийняли, до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатися не будуть та не заперечують, щоб свідоцтво про право на спадщину отримала правонаступниця як спадкоємиця першої черги (донька померлого).

33.13. Згідно з довідкою виконавчого комітету Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області № 541 від 12 лютого 2018 року на день смерті майнового поручителя 17 серпня 2017 року разом із ним не було зареєстрованих мешканців за адресою: АДРЕСА_2 .

34. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважує, що згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 25 червня 2025 року у справі № 761/382/21, приписи статей 1281, 1282 ЦК України незастосовні у правовідносинах, пов`язаних зі спадкуванням предмета іпотеки після смерті іпотекодавця, який не був боржником за основним зобов`язанням, зокрема у частині необхідності пред`явлення кредитором вимоги у визначений строк. Тому суди попередніх інстанцій помилково виснували про необхідність дотримання вимог статей 1281 і 1282 ЦК України у спірних правовідносинах.

35. Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що 15 березня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалив рішення, зокрема, про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому поручителеві; після набрання цим рішенням законної сили видав виконавчі листи, за якими були відкриті виконавчі провадження; майновий поручитель, який був боржником у виконавчому провадженні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер; єдиною спадкоємицею, яка 13 лютого 2018 року прийняла його спадщину, є правонаступниця; виконавчі листи про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат банк міг повторно пред`явити до виконання до 20 листопада 2023 року.

36. Виконання рішення від 15 березня 2016 року, крім стягнення судових витрат, суд першої інстанції відстрочив на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-18 від 3 червня 2014 року. Вказаний мораторій втратив чинність на підставі абзацу четвертого пункту 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.

37. Банк звернувся із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні 20 грудня 2022 року, тобто у межах строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання. Цей строк був перерваний на підставі Закону № 2129-IX на час дії воєнного стану. Тому такий строк на час розгляду заяви банку непропущений.

38. Оскільки (а) рішення суду про звернення стягнення на належний майновому поручителю предмет іпотеки та про стягнення судових витрат набрало законної сили та не було виконаним, (б) правонаступниця після смерті майнового поручителя прийняла у спадщину предмет іпотеки, (в) банк звернувся із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні, яке не було закінченим, у межах строку для повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання, і (г) цей строк на час розгляду заяви банку непропущений, обґрунтованими є доводи про необхідність заміни майнового поручителя як боржника у виконавчому провадженні його правонаступницею.

(3) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(3.1) Щодо суті касаційної скарги

39. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (пункт 3 частини першої статті 409 ЦПК України).

40. Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частини перша - третя статті 412 ЦПК України).

41. Беручи до уваги наведені висновки щодо застосування норм права, касаційну скаргу банку слід задовольнити: скасувати оскаржені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення заяви банку про заміну майнового поручителя як боржника у виконавчому провадженні його правонаступницею.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

у х в а л и в:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

2. Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 11 січня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»:

замінити боржника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступницю - ОСОБА_5 - у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 березня 2016 року у справі № 496/6639/13-ц у частині звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат (абзаци другий і четвертий резолютивної частини вказаного рішення).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат
Судді Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
П. І. Пархоменко