_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4034/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лихосенко Є.О., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 22.09.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис №316, посилаючись на те, що від шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час є повнолітня та неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10.07.2025року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідач правом на подання відзиву не скористалась.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Лихосенко Є.О. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, причини неявки суду невідомі. Зокрема, адвокат Лихосенко Є.О. повідомлявся шляхом направлення судової повістки через Електронний суд.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась шляхом направлення рекомендованого поштового повідомлення за зареєстрованою адресою місця проживання АДРЕСА_1 , проте зворотнє повідомлення повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею.

Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності сторін, належним чином повідомлених.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.09.2001 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №316, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.09.2001 року /а.с.9/.

Судом встановлено, що від даного шлюбу сторони мають двоє дітей: повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно 12.06.2018 року, серія НОМЕР_2 , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.10/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 211, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.09.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №316, які від шлюбу мають двох дітей розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко