Провадження № 2-др/712/96/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ШЕВЧЕНКО О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси БЛАЖІЄВСЬКОЇ Ганни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що 13 жовтня 2025 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено рішення по справі № 712/10858/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В позовній заяві вона не ставила питання про стягнення судових витрат, тому вирішуючи справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено питання про судові витрати.

Позивачем здійснено оплату правової допомоги «Центр правової допомоги» (ТОВ «Центр правової допомоги юрист 24»). Вказані витрати підтверджуються Договором № 11072508 від 11.07.2025 року про надання юридичних послуг підготовці проекту позовної заяви до суду; Актом виконаних робіт від 11.07.2025 року; квитанцією про оплату юридичних послуг за договором на суму 10 000 грн.

Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь витрати на юридичні послуги «Центру правової допомоги» (ТОВ «Центр правової допомоги юрист 24») в сумі 10 000 грн.

Суд не вбачає необхідності викликати учасників процесу в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно ч.5 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до роз`яснень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, що воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Таким чином, ЦПК України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази або вирішені не всі клопотання. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Беручи до уваги те, що під час ухвалення рішення Соснівським районним судом м. Черкаси від 13.10.2025 року було розглянуто всі позовні вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які надавала сторона позивача, на підставі чого ухвалено рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у даній справі.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі подання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності умов, що ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 17.12.2021 року а справі № 925/1502/20.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява не містить орієнтовного розрахунку понесених судових витрат. Стороною позивача, ні в жодному судовому засіданні, а ні в будь-яких інших поданих заявах та клопотаннях не робилася заява щодо подальшого подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, стороною позивача не було заявлено про намір подати відповідні докази, які підтверджують витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в суді та оплату послуг за професійну правничу допомогу, та не подано відповідної заяви до закінчення судового розгляду у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України, що свідчить про порушення порядку для подання відповідних доказів.

Враховуючи, що стороною позивача до закінчення судових дебатів не заявлялося про подачу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів щодо витрат у зв`язку з розглядом цієї справи, лише за умови чого законом передбачено можливість вирішення питання їх розподілу після винесення основного рішення по суті спору, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки його вимоги не ґрунтуються на приписах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 133, 137, 141 , 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: