Справа пр. №2-о/756/511/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кушко М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Вишгородська міська рада Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої позовні вимоги заявник обґрунтовував тим, що за договором купівлі-продажу від 20 квітня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., він придбав земельну ділянку площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, розташовану в СТ "Ветеран-3" на території Вишгородської міської ради Київської області.

Як стверджував ОСОБА_1 , 16 травня 2025 року він звернувся з заявою до державних реєстраторів Вишгородської міської ради Київської області щодо вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, розташованої в СТ "Ветеран-3" на території Вишгородської міської ради Київської області.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради Київської області Мельничук І.А. від 27 травня 2025 року № 79114476 відмовлено у вчиненні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що на державному акті на право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, розташовану в СТ "Ветеран-3" на території Вишгородської міської ради Київської області, від 12 жовтня 2011 року серії ЯИ № 327176 відсутня печатка управління земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області.

ОСОБА_1 зазначає, що отримана відмова у вчиненні реєстраційних дій перешкоджає йому володіти, користуватись і розпоряджатись належною йому на праві власності земельною ділянкою, а тому він просив суд встановити факт належності йому державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 12 жовтня 2011 року серії ЯИ № 327176, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за

№ 005764, виданого управлінням земельних ресурсів Вишгородського району Київської області на земельну ділянку площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, та визнання цього документа таким, що є достатнім для набуття, зміни та припинення речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, та відкрито провадження у справі.

Заінтересована особа відзив на заяву ОСОБА_1 до суду не подала.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути заяву за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, надіслала до суду заяву, в якій просила суд розглянути заяву за відсутності її представника.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України. Тут і далі ЦК України в редакції, чинній станом на

20 квітня 2006 року).

Одним із способів набуття права власності є придбання майна за договором.

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК України).

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

20 квітня 2006 року ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким ОСОБА_1 придбав земельну ділянку площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, розташовану в СТ "Ветеран-3" на території Вишгородської міської ради Київської області. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 4420.

На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки 12 жовтня 2011 року управлінням земельних ресурсів Вишгородського району Київської області видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії

ЯИ № 327176, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 005764.

На час видачі цього державного акта на право власності на земельну ділянку діяла Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів (тут і далі - Інструкція у редакції, чинній станом на

12 жовтня 2011 року).

Згідно з абз. 2 п. 2.16 Інструкції у разі набуття права власності на підставі рішення суду, договору купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, інших цивільно-правових угод, а також в інших випадках, передбачених законодавством, державний акт на право власності на земельну ділянку підписується відповідним начальником територіального органу Держкомзему та органом виконавчої влади у разі, якщо така земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, і начальником територіального органу Держкомзему та органом місцевого самоврядування, якщо така земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту.

П. 2.17 Інструкції визначено, що у рядку "МП Начальник" зазначаються найменування відповідного територіального органу Держкомзему, а також ініціали і прізвище начальника (у разі відсутності начальника - ініціали і прізвище особи, яка виконує його обов`язки), ставиться його підпис, який засвідчується печаткою відповідного територіального органу Держкомзему. Ініціали і прізвище начальника (уповноваженої особи) зазначаються кульковою ручкою синього чи фіолетового кольору.

У зв`язку з тим, що підпис начальника управління земельних ресурсів в Вишгородському районі Київської області на державному акті на право власності на земельну ділянку від 12 жовтня 2011 року серії ЯИ № 327176 не засвідчено печаткою вказаного органу, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради Київської області Мельничук І.А. від 27 травня 2025 року

№ 79114476 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні реєстраційних дій щодо земельної ділянки площею 0,0502 га, кадастровий номер 380490107, розташованої в СТ "Ветеран-3" на території Вишгородської міської ради Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі

№ 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів може бути, зокрема, зумовлене: 1) помилкою у вказівці прізвища, ім`я, по батькові особи, тобто коли особа мала паспортний документ, але в договорі вказано інше прізвище аніж в паспортному документі; 2) отриманням після укладення договору паспортного документу, в якому вказане інше прізвище аніж в договорі.

Отже, у порядку окремого провадження підлягає встановленню факт належності правовстановлюючих документів особі лише у випадку, коли прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті, а не у будь-яких документах (постанова Верховного Суду від 23 травня

2022 року у справі № 539/4118/19).

Тобто судом лише встановлюється, що правовстановлюючий документ, виданий певній особі, в дійсності їй належить, а не факти, які підтверджуються цим документом.

Прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_1 , зазначені в державному акті на право власності на земельну ділянку від 12 жовтня 2011 року серії ЯИ № 327176, збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові заявника, зазначеними у його паспорті.

Отже, підстави встановлення факту належності ОСОБА_1 державного акта на право власності на земельну ділянку від 12 жовтня 2011 року серії ЯИ № 327176 відсутні. Дефект правовстановлюючого документа, який полягає у відсутності у ньому обов`язкових реквізитів (наприклад, підпису посадової особи чи печатки органу, який видав цей документ) не може усуватись шляхом встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа у порядку п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України

Також не може визнаватись у судовому порядку правовстановлюючий документ на земельну ділянку таким, що є достатнім для набуття, зміни та припинення речових прав на нерухоме майно.

Інструкція, яка діяла до 15 жовтня 2013 року, передбачала можливість видачі нового державного акта на право власності на земельну ділянку у випадку виявлення у ньому орфографічних або технічних помилок. Після втрати чинності Інструкцією нові державні акти не видаються.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності особи на земельну ділянки підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі неможливості усунення дефекту правовстановлюючого документа у позасудовому порядку, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Вишгородська міська рада Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК