ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2025 року м. Кропивницький

справа № 399/94/24

провадження № 22-ц/4809/1013/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року у складі головуючого судді Шевченко І. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У лютому 2024 року ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості:

за Договором позики № 78562153 в розмірі 36 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000 грн - сума заборгованості за відсотками;

за Кредитним договором № 5884629 в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за процентами, 1 500 грн заборгованість за комісією;

за Кредитним договором № 103368824 в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за процентами, 1 500 грн заборгованість за комісією.

Щодо договору позики №78562153 від 31 січня 2023 року.

В обґрунтування зазначено, що 31 січня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №78562153.

Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

А також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені (на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license).

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК« Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Згідно п.1.1. договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.1.2 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до реєстру боржників №9 від 23 серпня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідачки в сумі 36 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000 грн - сума заборгованості за відсотками; 0.00 грн - сума заборгованості за пенею.

Усупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78562153 в розмірі 36 000 грн, з яких:10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;26 000 грн - сума заборгованості за відсотками.

Щодо укладення кредитного договору №5884629.

03 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5884629.

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, і отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка також підтвердила, що умови договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36579 грн, з яких: 8400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1500 грн - заборгованість за комісією.

Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 28 вересня 2023 року ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 5884629 в розмірі 36579 грн, з яких: - 8400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 26679 грн - сума заборгованості за відсотками; - 1500 грн - заборгованість за комісією.

Щодо укладення кредитного договору №103368824.

03 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 103368824.

Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «Мілоан» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з наявними схемами кредитування, і отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідачка також підтвердила, що умови договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу №28092023 від 28 вересня 2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36579 грн, з яких:

8400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1500 грн - заборгованість за комісією; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 28 вересня 2023 року ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 103368824 в розмірі 36579 грн, з яких: - 8400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 26679 грн - сума заборгованості за відсотками; - 1500 грн - заборгованість за комісією.

З урахуванням зазначеного, у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань відповідачкою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами:

№ 78562153 від 31.01.2023 в розмірі 36 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000 грн - сума заборгованості за відсотками;

№ 5884629 від 03.02.2023 в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за процентами, 1 500 грн заборгованість за комісією;

№ 103368824 в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за процентами, 1 500 грн заборгованість за комісією.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а тому наявні підстави для стягнення із позичальниці на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у загальній сумі 109 158 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таранкова Олена Олегівна, подала до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості зі сплати відсотків 26 000 грн, 26 679 грн, 26 679 грн та заборгованості за комісією 1 500 грн та 1500 грн відповідно.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що відповідачка є військовослужбовицею, але оскільки судом першої інстанції не було повідомлено її належним чином про розгляд справи, вона не мала можливості подати докази свого статусу.

Вказала, що ОСОБА_1 з 02 серпня 2021 року і по теперішній час служить у військовій частині НОМЕР_1 , а тому на неї поширюються вимоги п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечив щодо доводів та вимог відповідачки, викладених в апеляційній скарзі. Вказав, що при укладенні кредитних договорів відповідачка не повідомила кредиторів, що є військовослужбовицею, хоча була зобов`язана це зробити.

Щодо розміру заборгованості за тілом та відсотками за кредитними договорами представник позивача надав детальну інформацію, яка підтверджує видачу кредитних коштів відповідачці. Також до відзиву долучив розрахунки заборгованості за кредитними договорами, платіжні доручення, які підтверджують факт перерахування коштів на картку ОСОБА_1 , додаткові угоди до договорів факторингу та реєстри боржників (а.с.164-214).

Щодо участі учасників справи в суді апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року у цій справі не з`явився. Повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи. У відзиві на апеляційну скаргу просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідачки адвоката Таранкової О. О., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення із відповідачки заборгованості за відсотками та комісією.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Щодо договору позики №78562153 від 31 січня 2023 року.

31 січня 2023 року між ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 78562153.

Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець передав позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Підписанням цього договору позики відповідачка підтвердила, що він ознайомилась на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики), а також погодилась, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору їй зрозумілі (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики) (а.с.9-10).

Додатком №1 до договору позики долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.11).

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК« Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК» 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.12-13).

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 9 від 23 серпня 2023 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36 000 грн, з яких:10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.17).

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №78562153 від 31 січня 2023 року, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в розмірі 36 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.18).

Щодо договору про споживчий кредит №5884629 від 03 лютого 2023 року.

03 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5885629.

Пунктом 1.1. визначено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений у п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн (п.1.2. договору).

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 03 лютого 2023 року (дата надання кредиту) і складається із пільгового і поточного періодів (п.1.3. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .

Пунктом 6.1. договору передбачено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Пунктом 6 кредитного договору визначено порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Вказаний кредитний договір підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором L25419 (а.с.24-29).

Додатком №2 до договору про споживчий кредит №588464629 від 03 лютого 2023 року є паспорт споживчого кредиту №5884629, у якому визначені основні умови кредитування (а.с.30).

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.31-33).

Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу № 28092023 від 28 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 500 грн - заборгованість за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.35).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5884629 від 03 лютого 2023 року, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 500 грн - заборгованість за комісією (а.с.36).

Щодо договору про споживчий кредит №103368824 від 03 лютого 2023 року.

03 лютого 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 103368824.

Пунктом 1.1. визначено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений у п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн (п.1.2. договору).

Кредит надається загальним строком на 105 днів з 03 лютого 2023 року (дата надання кредиту) і складається із пільгового і поточного періодів (п.1.3. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 *51.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Пунктом 6 кредитного договору визначено порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника.

Вказаний кредитний договір підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором V48523 (а.с.43-48).

Додатком №2 до договору про споживчий кредит №103368824 від 03 лютого 2023 року є паспорт споживчого кредиту №103368824, у якому визначені основні умови кредитування (а.с.49).

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.50-53).

Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу № 28092023 від 28 вересня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 500 грн - заборгованість за комісією; 0 грн - сума заборгованості за пенею (а.с.54).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №5884629 від 03 лютого 2023 року, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором в розмірі 36 579 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 26 679 грн - сума заборгованості за відсотками; 1 500 грн - заборгованість за комісією (а.с.54).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та не заперечується самою відповідачкою ОСОБА_1 укладення договору позики №78562153 від 31 січня 2023 року, кредитного договору №5884629 від 03 лютого 2023 року та кредитного договору №103368824, за умовами яких отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на зазначені нею банківські карткові рахунки.

При цьому, відповідачка не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення із неї на користь позивача заборгованості за кредитними договорами за тілом кредиту, а лише заперечує щодо стягнення із неї відсотків за користування кредитними коштами, а також комісії.

Відповідно, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в межах вимог апеляційної скарги щодо правомірності стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитними договорами та за комісією.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог в цій частині, ОСОБА_1 посилалась на те, що є військовослужбовицею та на неї поширюються вимоги п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якими визначено, що військовослужбовці звільняються від сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується із доводами відповідачки та вважає, що рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог, враховуючи таке.

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_4 (по стройовій частині) №196 від 14 липня 2016 року, ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини до подальшого проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_4 , з 14 липня 2016 року (а.с.232 зворот).

11 серпня 2018 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 (а.с.125).

Відповідно до копії військового квитка, серії НОМЕР_6 від 03 червня 2016 року, ОСОБА_1 проходить військову службу у вч НОМЕР_1 з 02 серпня 2021 року і по теперішній час (а.с. 123-124).

Згідно довідки №1670 від 11 вересня 2025 року т.в.о. начальника штабу заступника командира військової частини № НОМЕР_7 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.232).

Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Відповідно до абз. 5 ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 серпня 2020 року у справі №813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.

Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01 лютого 2019 року №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

З огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, колегія суддів вважає, що вона має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом.

При цьому п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15, від 14 травня 2021 року у справі №502/1438/18, від 24 лютого 2022 року у справі №591/4698/20, від 12 травня 2022 року у справі №336/512/18, від 18 січня 2023 року у справі №642/548/21.

Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку/ фінансової установи щодо наявності в особи спеціального статусу.

Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідачка станом на час укладення спірних договорів та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Збройних Сил України та учасника бойових дій, а тому на неї поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, у неї відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.

За встановлених вище обставин, не підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача відсотки за користування кредитними коштами за кредитними договорами.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції розглянув дану справу без належного повідомлення відповідачки, що позбавило її можливість надати до суду докази того, що вона є військовослужбовицею, суд дійшов помилкових висновків про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за відсотками за кредитними договорами.

Щодо стягнення комісії за користування кредитними коштами колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору.

Так, пунктами 1.1. договорів про споживчий кредит № 5884629 та №103368824 від 03 лютого 2023 року, укладених між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 визначено, що кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений у п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.

Однак, всупереч зазначеним вище вимогам законодавства, удоговорах про споживчий кредит № 5884629 та №103368824 від 03 лютого 2023 року, укладених між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачці та за які позивачем може бути встановлена комісія за надання кредиту, а відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за відсотками за користування кредитом за договором позики №78562153 в сумі 26 000 грн, за кредитним договором №5884629 в сумі 26 679 грн, та за кредитним договором №103368824 в сумі 26 679, а також в частині стягнення із відповідачки на користь позивача заборгованості за комісією за кредитним договором №5884629 в сумі 1 500 грн, та за кредитним договором №103368824 в сумі 1 500 грн, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі п. 2-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за відсотками та комісією за кредитними договорами, та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Також рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року слід змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 загальної суми заборгованості за кредитними договорами та судового збору, виклавши його в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами:

№ 78562153 від 31.01.2023 року в розмірі 10 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

№ 5884629 від 03.02.2023 року в розмірі 8 400 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

№ 103368824 від 03.02.2023 року в розмірі 8 400 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 741, 86 грн. А із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 731, 45 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таранкова Олена Олегівна задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за відсотками та комісією за кредитними договорами, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 грудня 2024 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 загальної суми заборгованості за кредитними договорами та судового збору, виклавши його в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами:

№ 78562153 від 31.01.2023 року в розмірі 10 000 грн, з яких: 10 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

№ 5884629 від 03.02.2023 року в розмірі 8 400 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу;

№ 103368824 від 03.02.2023 року в розмірі 8 400 грн, з яких: 8 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 741, 86 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 731, 45 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 715, 98 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29.10.2025.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко