РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Єгорової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.12.2011 (який зареєстровано в управлінні Держкомзему у місті Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012. за №0793) та додатковий договір до нього від 17.02.2012 року №00293, укладені між Рівненською міською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, щодо оренди земельної ділянки площею 85 кв. м., у АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем, з підстав викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Рівненською міською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, укладено договір від 27.12.2011 оренди земельної ділянки площею 85 кв. м , який зареєстровано в АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою ательє, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012 за №00293.

Надалі, додатковим договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.02.2012 року №00293, укладеним між Рівненською міською радою та Позивачем внесено зміни у п. 9 основного договору та визначено розмір орендної плати в рік за земельну ділянку 1 147 грн. 73 коп.

Згодом, у Позивача відпала потреба у використанні вказаної земельної ділянки для господарського обслуговування будинку, а сплата орендної плати стала для нього непомірному зв`язку з чим Позивач звернувся до Рівненської міської ради з заявою про дострокове розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована Відділом звернень громадян апарату ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.12.2013 за вх. № Д-3314/2.

У відповідь на вказану заяву Позивач листів від Рівненської міської не отримав, а тому вважав що договір розірвано достроково за принципом мовчазної згоди. Після цього Позивач не сплачував орендних платежів, а Рівненська міська рада не зверталась до нього щодо зміни умов договору чи донарахування боргових зобов`язань. Крім того, вказав,що 20.03.2015 ОСОБА_1 здійснено дарування третій особі об`єкту нерухомого майна - частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_3 , який частково знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:026:019, та яка використовувалась для його обслуговування на підставі договору оренди від 27.12.2011, укладеного між Рівненською міською радою як орендодавцем, та Відповідачем як орендарем.

Таким чином, з 20.03.2015 коли ОСОБА_1 здійснено відчуження об`єкту нерухомого майна що знаходився на земельній ділянці :01:026:019, яка використовувалась для його обслуговування на підставі договору оренди від 27.12.2011, укладеного між Рівненською міською радою як орендодавцем, та ОСОБА_1 як орендарем, його права та обов`язки як попереднього користувача були припинені автоматично, в силу закону без необхідності "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в межах доводів позовної заяви. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача за довіреністю Єгорова І.С. в судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Свою правову позицію обґрунтовують тим, що рішенням Рівненської міської ради від 17 березня 2011

року №321 ОСОБА_1 надано в оренду строком на 49 (сорок дев`ять) років земельну ділянку площею 85 м2 на АДРЕСА_1 , для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним виходом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою міні-ательє. Між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі площею 85 м2 від 27.12.2011, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у м.Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012 за №00293, строком на 49 (сорок дев`ять) років у АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою міні-ательє.

Договір оренди землі прийнятий сторонами, містить всі істотні умови та зареєстрований в установленому законом порядку.

Також 14.05.2012 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.02.2012 №00293 щодо внесення змін у пункт 4 та пункт 9 договору оренди, який був зареєстрований в управлінні Дежкомзему у м. Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2012 №00469. Зі змісту позовної заяви вбачається, що20.03.2015 ОСОБА_1 здійснено дарування третій особі об`єкту нерухомого майна - частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_3 , який частково знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:026:0196, та яка використовувалась для його обслуговування на підставі договору оренди від 27.12.2011, укладеного між Рівненською міською радою та позивачем. Вказують, що після відчуження об єкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов`язки (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року в справі № 920/675/17. від 26.11.2019 року в справі № 917/92/19, від 18.02.2020 року в справі № 907/132/19). З огляду на вищезазначене, та те, що Позивач не довів належними та допустимими доказами наявності у нього порушеного права та наявність самих підстав для дострокового розірвання вказаного договору у судовому порядку, тому Рівненська міська рада вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду 04.06.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненської міської ради від 17 березня 2011 року №321 ОСОБА_1 надано в оренду строком на 49 (сорок дев`ять) років земельну ділянку площею 85 м2 на АДРЕСА_1 , для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним виходом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою міні-ательє. 27.12.2011 між Рівненською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі площею 85 м2, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у м.Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012 за №00293, строком на 49 (сорок дев`ять) років у АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою міні-ательє.

14.05.2012 року між сторонами було укладено додатковий договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 17.02.2012 №00293 щодо внесення змін у пункт 4 та пункт 9 договору оренди, який був зареєстрований в управлінні Дежкомзему у м. Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2012 №00469.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Рівненської міської ради з заявою про дострокове розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована Відділом звернень громадян апарату ради та виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.12.2013 за вх. № Д-3314/2.

Судом не встановлено доказів того, що зазначена заява була розглянута та вирішена по суті вимог.

Окрім того, судом встановлено, що 19.03.2015 ОСОБА_1 здійснено дарування ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна - частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_3 , який частково знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:026:019, згідно договору дарування , посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., зареєстрованого у реєстрі № 453.

З оглянутого судом рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 вбачається, що рішенням суду позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 41302,78 грн.( заборгованість зі сплати орендної плати за землю з фізичних осіб), залишено без задоволення.

Листом управління земельних відносин виконкому Рівненської міської ради ОСОБА_1 було повідомлено , що на сесії Рівненської міської ради 01.05.2025 проект рішення міської ради «Про припинення громадянину ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки і розірвання договору оренди земля на АДРЕСА_1 , на якій розташований об`єкт нерухомого майна», не набрав необхудної кількості голосів депутатів для ухвалення. Згідно п.28.1.1. Регламенту Рівненської міської ради, проєкт рішення який не набрав необхідної кількості голосів, вважається відхиленим. Роз`яснено право звернення до суду..

Згідно зі ст. 55 Коституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом.

Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

3. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції яка діяла станом на 19.03.2015) договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Правові підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання визначені у ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (Постанова ВП ВС від 19.07.2019, № 289/718/18). ВП ВС відступила від правового висновку КЦС ВС щодо моменту виникнення підстав для захисту права сторони договору на внесення змін або розірвання такого договору в судовому порядку, визначивши, що право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає визначеним ст. 16 ЦК способам захисту та не може залежати від поінформованості про позицію іншої сторони чи її волевиявлення щодо внесення змін або розірвання такого договору. (Постанова ВП ВС від 8.09.2020, № 920/418/19). Отже, договір оренди земельної ділянки для ОСОБА_1 фактично припинений з моменту відчуження вказаної нерухомості на користь третьої особи. Судом не встановлено належних та допустими доказів того, що новий набувач у власність нерухомого майна виявляє бажання щодо продовження дії договору оренди. Зокрема, після набуття права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, які б вказували на її волевиявлення щодо продовження дії оспорюваного договору: не зверталася з заявою про заміну орендаря, не сплачувала орендну плату, та не вчиняла будь-яких дій щодо урегулювання правовідносин з нею та власником земельної ділянки. З 2015 року по оспорюваному договору не виконуються обов`язки , які передбачені договором. Таким чином, з 19.03.2015 коли ОСОБА_1 здійснено відчуження об`єкту нерухомого майна що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:026:019, яка використовувалась для його обслуговування на підставі договору оренди від 27.12.2011, укладеного між Рівненською міською радою як орендодавцем, та ОСОБА_1 як орендарем, його права та обов`язки як попереднього користувача були припинені автоматично, в силу закону без необхідності "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Однак, встановлено, що Рівненською міською радою та податковими органами надалі здійснюється безпідставне нарахування орендних платежів за користування земельною ділянкою відповідно до зазначеного договору оренди.

Згідно з Інформаційною довідкою (№338605141 від 10.07.2023) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за земельною ділянкою №:01:026:0196 не зареєстровано будь-яких речових прав, в тому числі договір оренди.

Таким чином, будь-які правовідносини між ОСОБА_1 та Рівненською міською радою щодо оренди земельної ділянки №:01:026:0196 фактично не існують. Оскільки з 19.03.2015 ОСОБА_1 уже не є стороною договору від 27.12.2011 про оренду земельної ділянки, у відповідності до ч.1 ст. 651 Цивільного кодексу України до Рівненської міської ради подано заяву від 04.12.2024, 20.02.2025 щодо розірвання за згодою ОСОБА_1 , як орендаря, та Рівненської міської ради, як орендодавця, тобто за згодою сторін, договору від 27.12.2011 оренди земельної ділянки площею 85 кв. м., який зареєстровано в Управлінні Держкомзему у АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем, з добудовою ательє, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012 за №00293.

Листом Рівненська міська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що на сесії Рівненської міської ради від 01.05.2025 відповідний проект рішення про розірвання договору оренди не набрав необхідної кількості голосів депутатів для ухвалення. Тобто, Рівненська міська рада повідомила про відмову у розірванні вказаного договору оренди за згодою сторін.

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зокрема, передбачено, що відповідний договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з п. 36 Договору оренди земельної ділянки від 27.12.2011 (який зареєстровано в управлінні Держкомзему у місті Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012 за №0793), дія договору припиняється шляхом його розірвання рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав визначених законом.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 на даний час не користується вказаною земельною ділянкою, не сплачує орендні платежі та відповідно відсутність обов`язку сплачувати такі платежі що встановлено в судовому порядку, а право користування вказаною земельною ділянкою перейшло до третьої особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомості що знаходиться на вказаній земельній ділянці, суд прийшов до висновку що є наявні підстави для розірвання такого договору оренди в судовому порядку, оскільки даний договір за встановлениї судом обставин, порушує права позивача. Як було встановлено судом, у 2015 році змінився власник нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці орендованій ОСОБА_1 , ще до відчуження нерухомості, а саме у 2013 році ОСОБА_1 звертався з заявою про розірвання договору оренди, проте, як встановлено судом, орендодавцем не було вжито жодних дій щодо врегулювання у позасудовому порядку спору з приводу оренди землі.

Відтак, приходжу до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 141 ЦПК , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач ОСОБА_1 має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії, та за ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду. Таким чином з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 1211,20 грн. в прибуток державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,81,141,263-268,273, 354,355 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити .

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.12.2011 (який зареєстровано в управлінні Держкомзему у місті Рівному, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.02.2012. за №0793) та додатковий договір до нього від 17.02.2012 року №00293, укладені між Рівненською міською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, щодо оренди земельної ділянки площею 85 кв. м., у

АДРЕСА_1 для обслуговування частини будинку, в якому розташована квартира АДРЕСА_2 з індивідуальним входом, сходовою кліткою та гаражем.

Стягнути з Рівненської міської ради судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн. 20 коп. в прибуток державного бюджету .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Рівненська міська рада, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Соборна, буд. 12-А, .

Повний текст рішення виготовлено 03.11.2025

Суддя О.В.Панас