Справа № 646/7189/25
№ провадження 2/646/3802/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.25 м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: Ізюмська міська об`єднана територіальна громада, Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов С.Ю., Дорогіна Г.І. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Основ`янського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 , 3-ті особи: Ізюмська міська об`єднана територіальна громада, Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов С.Ю., ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, приходжу до наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивач в позові зазначає місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 , як: АДРЕСА_1 , що дійсно відповідно до отриманої судом відповіді з відділу реєстрації місця проживання Управляння реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради територіально відноситться до Основ`янського району міста Харкова.

Разом з тим, ч. 1 ст. 30 ЦПК України передбачена виключна підсудність щодо позовів, які виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна.

Згідно з приписами пункту 42. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, зокрема, для позовів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з позовної заяви спадкове майно перебуває в АДРЕСА_2 .

Отже, до відкриття провадження у справі встановлено, що АДРЕСА_2 відноситься до Ізюмської міської громади Харківської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, визначивши територіальну юрисдикцію за Дзержинським районним судом м. Харкова.

Разом з тим, у зв`язку з набранням чинності 25.04.2025 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», найменування Дзержинського суду м. Харкова змінено на Шевченківській районний суд міста Харкова.

У зв`язку з наведеним, вищевказаний позов є територіально непідсудним Основ`янському районному суду міста Харкова, оскільки є територіально підсудним Шевченківському районному суду міста Харкова, як суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Статтею ч. 9 ст. 187 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий підсудності розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) цивільну справу до Шевченківського районного суду міста Харкова (61000, м. Харків, проспект Перемоги, 52В).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: Ізюмська міська об`єднана територіальна громада, Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов С.Ю., ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Шевченківського районного суду міста Харкова (61000, м. Харків, проспект Перемоги, 52В).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Передача справи на розгляд до іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко