Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2508/25
Номер провадження2-о/173/116/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

присяжних Ляшенко А.М., Павлової Л.В.,

за участі:

секретаря Салтикової С.І.,

представника заявника Сироватки С.Ю.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Орган опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради Решетника О.Ю.,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від обов`язків опікуна та призначення іншого опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник зазначає, що у комунальному закладі «Верхньодніпровський дитячий будинок - інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради» з 27.09.2005 року перебуває підопічний ОСОБА_2 , який має другу групу інвалідності з дитинства, вона встановлена безстроково.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року (справа № 173/2713/14) ОСОБА_2 визнаний недієздатним. На час його перебування у КЗ «Верхньодніпровський ДБІ № 2» ДОР» обов`язки опікуна покладено на адміністрацію цього закладу.

ОСОБА_2 втратив батька та матір, інших близьких родичів він не має.

До КЗ «Верхньодніпровський ДБІ №2» ДОР» звернувся ОСОБА_1 , який виявив бажання здійснювати опіку над вихованцем закладу ОСОБА_2 . За час їхнього знайомства, між ними склалися гарні відносини, ОСОБА_1 часто відвідує ОСОБА_2 , максимально допомагає та закриває потреби ОСОБА_3 , також часто забирає його гостювати до себе додому. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , склалися близькі, майже сімейні стосунки, що дозволяють забезпечити належний рівень турботи, уваги та підтримки, необхідний для гармонійного розвитку та благополуччя хлопця.

Просить звільнити адміністрацію закладу від обов`язків опікуна та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Провадження у справі відкрито 30.09.2025.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Крім того, додатково пояснив, що призначення ОСОБА_1 опікуном сприятиме можливості останнього водити ОСОБА_2 до лікарів.

Заінтересована особа ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що у нього з ОСОБА_2 склалися гарні відносини, спілкується більше 6 років. Навідує його постійно, бере до себе. Він має власне житло та фінансові можливості, щоб забезпечити належний рівень життя хлопця, його лікування. Зверталися до приватного лікаря для консультації щодо захворювань ОСОБА_2 . Скоріш за все, буде забирати ОСОБА_2 з інтернату в свою сім`ю.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в суді пояснень не надав.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 27.09.2005 року перебуває у комунальному закладі «Верхньодніпровський дитячий будинок - інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою КЗ «Верхньодніпровський ДВІ № 2» ДОР» № 287/2 від 05.09.2023 року.

Згідно довідки медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-ДНА-01 № 564476 від 15.05.2007 року він має другу групу інвалідності з дитинства, яка встановлена безстроково.

Згідно виписки з історії хвороби №88 ОСОБА_2 встановлено діагноз: Олігофренія. Розумова відсталість, обумовлена не уточненими причинами, в ступені не різко вираженої імбецильності. Основний тип олігофренічного дефекту F 71.0.

Батьки ОСОБА_2 померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року ОСОБА_2 визнаний недієздатним. На час його перебування у КЗ «Верхньодніпровський ДБІ № 2» ДОР» обов`язки опікуна покладено на адміністрацію цього закладу.

Згідно подання опікунської ради Верхньодніпровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 28.05.2025 рада опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради вбачає можливим призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

КЗ «Верхньодніпровський ДБІ № 2» ДОР» надало письмову згоду від 02.10.2023 на зміну опікуна ОСОБА_2 та призначення опікуном ОСОБА_1 .

Також письмова згода на встановлення опіки над ОСОБА_2 її чоловіком ОСОБА_1 надана дружиною останнього ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 протипоказань за станом здоров`я не має, за місцем проживання характеризується посередньо, має власне житло та стабільний дохід.

З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2232 вбачається, що у будинку ОСОБА_1 станом на 07.09.2023 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 не має незнятої чи непогашеної судимості.

Згідно відомостей з Резерв+ ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та має відстрочку до 16.09.2026 на підставі п.1 ч.3 ст.23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними..

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016.

Статтею 41 ЦК України передбачено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до ст. 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Опіка є особливою формою державної турботи про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їхніх прав та інтересів. Значення опіки полягає в забезпеченні особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється для здійснення замість особи в її інтересах цивільних прав та виконання цивільних обов`язків її представниками.

Як посилається заявник та заінтересована особа новий опікун зможе забезпечити належний рівень підтримки та турботи ОСОБА_2 , а також супроводжувати підопічного на огляд до лікарів.

При цьому, суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що внаслідок зміни опікуна покращиться становище ОСОБА_2 та що нинішній опікун не виконує належним чином свої обов`язки.

Так, ОСОБА_2 тривалий час перебуває в КЗ «Верхньодніпровський ДБІ № 2» ДОР» на повному державному забезпеченні. За період перебування в інтернаті стан психічного здоров`я дещо покращився, удосконалились навички самообслуговування, соціальної взаємодії, що підтверджується випискою із історії хвороби №88.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що на даний час остаточно не визначився, чи має намір забирати ОСОБА_2 з комунального закладу.

Суд при вирішенні питання про призначення чи зміну опікуна щодо недієздатної особи, яка відноситься до особливої категорії осіб, повинен виходити перш за все з найкращих інтересів особи, щодо якої така опіка встановлюється або буде встановлена, оскільки такі інтереси превалюють над інтересами сторін по справі.

Саме по собі бажання заінтересованої особи здійснювати опіку над недієздатним, без доведеності, що така зміна покращить умови життя, догляду та соціалізації особи, не може бути підставою для призначення опікуном.

При цьому, комунальний заклад продовжує належно виконувати покладені на нього обов`язки опікуна ОСОБА_2 та доказів протилежного суду не надано.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Водночас, таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення у справі не має пріоритетного значення та може бути враховане на розсуд суду.

Подання опікунської ради Верхньодніпровської міської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном, без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення його опікуном.

Крім того, вказане подання належним чином не обґрунтоване, не містить відомостей про відсутність у ОСОБА_2 інших родичів, в поданні не надано доводів, що після призначення іншого опікуна становище особи покращиться, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про недоведеність доцільності звільнення комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради» від обов`язків опікуна та призначення опікуном ОСОБА_1 , а тому у задоволенні заяви слід відмовити за її необґрунтованістю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд бере до уваги, що в силу положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради» (Дніпропетровська область, Кам`янського району, м. Верхньодніпровськ, вул. Упорна, 1А), заінтересовані особи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Орган опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради (Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, просп. Шевченка, 21), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), про звільнення від обов`язків опікуна та призначення іншого опікуна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Повний текст рішення суду складений 04.11.2025.

Суддя: Є.В. Челюбєєв

Присяжні: А.М. Ляшенко

Л.В. Павлова