Справа № 153/940/25
Провадження № 22-ц/801/2163/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 рокуСправа № 153/940/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року, ухвалене у складі судді Дзерина М. М. в м. Ямпіль, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

В червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 673940570 від 30 листопада 2022 року у розмірі 79 867,78 грн та судові витрати: за сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

В обґрунтування позовних послався на те, що 30 листопада 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений Кредитний договір № 673940570, відповідно до якого позичальнику було надано кредит в розмірі 16 900 грн на 30 днів, процентна ставка 2,100 % в день. Кредитодавець свої зобов`язання виконав, натомість позичальниця коштів не повернула та загальна сума заборгованості становить 79 867,78 грн з яких: 16 900,00 грн тіло кредиту; 62 967,78 грн заборгованість за відсотками.

28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 214 від 31.01.2023, за яким Первісним кредитором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 23/0224-01, за яким згідно Реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 29 травня 2025 року від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 79 867,78 грн.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції врахував те, що позов пред`явлений до ОСОБА_1 , натомість кредитний договір № 673940570 від 30 листопада 2022 року був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , грошові кошти за цим договором було перераховано на картковий рахунок, який належить ОСОБА_1 а не ОСОБА_1 .. Тому суд виснував, що відповідачка ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Не погодившись з таким рішенням суду, 03 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «ФК «ЕЙС» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки 79 867,78 грн заборговансоті за Кредитним договором та понесені позивачем судові витрати в розмірі 13 056,00 грн (судовий збір в розмірі 6 056,00 грн, витрати на професійно правничу допмогу в розмірі 7 000 грн).

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції встановлено факт укладення Кредитного договору із використанням одноразового ідентифікатора, також встановлено факт укладення договорів факторингу разом із відповідними додатковими угодами та переходу права вимоги за ними. Позивач зауважує, що при поданні позову з технічних причин допущено помилку у написанні прізвища відповідачки та помилково замість « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_3 », , однак суд першої інстанції не зважив, що всі інші дані: ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце проживання тощо) зазначені правильно та повністю відповідають дійсності. Допущена технічна описка жодним чином не впливає на матеріальні права чи обов`язки сторін, не змінює суті заявлених вимог та не створює перешкоди для належної ідентифікації відповідачки.

12 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Основними доводами відзиву є те, що відповідачка вважає, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не набуло права вимоги до неї, як боржника у зобов`язані, а відтак таке право не могло бути ним передано на підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (другому фактору), а в подальшому на підставі договору факторингу № 29/05/25-Е від 29 травня 2025 року позивачу - ТОВ «ФК «ЕЙС». Кредитний договір№ 673940570 нею з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений 30 листопада 2022 року, атому за ним не могло бути передано право вимоги та він не міг бути включений до Реєстру прав вимоги за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Позивач нарахував відсотки після 31 січня 2023 року, а саме після відступлення йому права вимоги за кредитним договором, проте за умовами Договорів факторингу не передбачено набуття права здійснювати фінансові операції стосовно боржника, а лише право вимагати виконання зобов`язання у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор.

Справа, яка розглядається, не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), тому з урахуванням приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд проводить розгляд без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення частково не відповідає вказаним вимогам.

По справі встановлено наступне:

- 30 листопада 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 673940570, який підписаний позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора MNV35D3C. Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит в розмірі 16 900 грн на 30 днів, процентна ставка 2,100 % в день. За порушення позичальником строків повернення Кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені Договором, Кредитодавець має право стягнути з Позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна суми неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення Позичальником зобов`язань з даним Договором, не може перевищувати половину суми Кредиту, одержаної Позичальником за даним Договором (п. 12.3 Договору кредитної лінії). У період дії в Україні карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану відповідальність передбачена пунктами 12.3 та 12.4 цього Договору застосовується з обмеженнями, передбаченими чиним законодавством України (п. 12.5 Договору кредитної лінії) (а.с.24-28);

- кредитодавцем на виконання умов договору було надано ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 16 900,00 грн. шляхом перерахунку на банківську картку № НОМЕР_1 . Вказане підтверджується платіжним дорученням від 30.11.2022 року (а.с.10);

- факт надходження грошових коштів в сумі 16 900 грн 30 листопада 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується також довідкою про рух коштів по картці, наданою АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» від 15 липня 2025 року (а.с.81);

- 28 листопада 2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01 (у подальшому -Договір факторингу 1)до якого укладалися численні Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1, за останньою з яких (Додаткова угода № 32 від 31.12.2023 року на а. с. 58) термін дії Договору факторингу 1 було продовжено до 31.12.2024 року (а. с. 52 58);

- відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 31.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 склала 36 052,84 грн, з яких 16 900 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 152,84 грн заборгованість за процентами (а.с.36);

- 31 січня 2023 року первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 214, за яким від Первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 (порядковий номер в Реєстрі 52): заборгованість за кредитом 16 900 грн, заборгованість за процентами 19 152,84 грн, загальна заборгованість 36 052,84 грн(а. с. 51);

-відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», станом на 23.02.2024 року заборгованість ОСОБА_1 склала 79 867,78 грн, з яких 16 900 грн - заборгованість за тілом кредиту, 62 967,78 грн заборгованість за процентами (а.с.35);

- 23 лютого 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено Договір факторингу №23/0224-01, на виконання якого його сторони підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 23.02.2024(а. с. 46), за яким від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги: заборгованість за кредитом 16 900 грн, заборгованість за процентами 62 967,78 грн, загальна заборгованість 79 867,78 грн (а. с. 46 48);

- 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та Позивачем укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором(а. с. 42 43). Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 29.05.2025 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до Позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 79 867,78 грн, яка складається з заборгованості за кредитом 16 900 грн, заборгованості за процентами 62 967,78 грн.

-з Виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за Кредитним договором № 673940570, наданої позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС», вбачається, що після відступлення права вимоги розмір заборговансоті не змінювався (а.с.34).

Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статі 1048 ЦК України).

За змістом статті 526, частини 1 статті 530 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В справі що розглядається встановлено, що кредитний договір № 673940570 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину:сума кредиту 16 900 грн (пункт 2.1) , дисконтний період надання кредиту 30 днів (пункт 3.1.), процентна ставка впродовж дисконотного періоду 2,1 % в день (пункт 8.3), по закінченню дисконтного періоду процентна ставка складатиме 2,98 % в день (пункт 8.4). Сторони погодили, що Дисконтний період може бути продовжений за умови сплати процентів (пункт 3.2). Кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 5375-41ХХ-ХХХХ-5512 (пункт 5.1.1).

Надане позивачем Платіжне доручення від 30.11.2022 року (а.с.10) підтверджує, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало кошти згідно договору № 673940570 ОСОБА_1 на картку 5375-41ХХ-ХХХХ-5512, використання якої було погоджено сторонами кредитного договору.

Інформацією, наданою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (а. с 80-81) підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було емітовно платіжну картку 5375-41ХХ-ХХХХ-5512, 30.11.2022 року на цю картку було зараховано 16 900 грн, номер телефону НОМЕР_3 був закріплений за цією платіжною карткою як фінансовий номер телефону.

Відтак, з урахуванням того, що підписаний ОСОБА_1 кредитний договір містить персональні дані відповідачки (її паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер мобільного телефону, адресу, інформацію про дівоче прізвище, електронну адресу та номер картки, на яку перераховуватимуться грошові кошти), які повністю збігаються з персональними даними, підтвердженими АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», - не виникає жодних сумнівів в тому, що ОСОБА_1 уклала 30.11.2022 року договір кредитної лінії № 673940570 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та отримала в кредит грошові кошти в розмірі 16 900 грн.

Дійсно в позовній заяві позивач вказав прізвище відповідачки « ОСОБА_3 » замість правильного « ОСОБА_2 », однак в позовній заяві наведено також іншу ідентифікуючу відповідачку інформацію: місце проживання, РНОКПП, дату народження, засоби зв`язку, електронну пошту, які повністю співпадають із ідентифікуючою особу відповідачки інформацією, яка зазначена як в кредитному договорі, так і підтверджена АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Відтак безсумнівним та очевидним є висновок про те, що позивачем допущено описку в написанні однієї літери в прізвищі: «и» замість правильного «і». В суду першої інстанції не було перешкод перейти зі спрощеного до загального провадження у справі, викликати сторін та уточнити у позивача наявність розбіжності у прізвищі відповідачки, однак він цього не зробив, віднісся до розгляду справи формально, що призвело до неправильного вирішення спору. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Даючи відповідь на доводи відзиву на апеляційну скаргу стосовно того, що ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» не могло набути право вимоги за кредитним договором, укладеним відповідачкою з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так як договорі факторингу був укладений раніше (28.11.2018 року), ніж укладено кредитний договорі (30.11.2022 року), тобто на момент укладення договору факторингу не існувало кредитних відносин із відповідачкою, апеляційний суд зазначає таке.

Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Тобто договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.

Предметом договору факторингу згідно статті 1078 ЦК України може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 1.3 право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Як визначено п. 4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п. 8.2 договору, строк цього договору закінчується 28.11.2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (а.с.52-54).

Додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року було продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2020 року (а. с. 54 на звороті).

Додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року текст договору факторингу було викладено у новій редакції, в пункті п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу вказано, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.8.2 строк дії вищевказаного договору факторингу закінчується 31 грудня 2021 року (а. с. 55 57).

Додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року було продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2022 року (а. с. 57 на звороті).

Додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року було продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2023 року (а. с. 57 на звороті).

Додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року було продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2024 року (а. с. 58).

Тобто сторони погодили відступлення не лише існуючих прав вимоги, але й тих прав, які виникнуть в майбутньому що відповідає положенням статей 514 та 1078 ЦК України, момент переходу права вимоги сторони договору факторингу обумовили підписанням Реєстрів.

Отже, підписавши 31 січня 2023 року Реєстр прав вимоги № 214 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього) (Витяг на а. с. 51), первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» діяли у відповідності до приписів статті 1078 ЦК України та умов договору факторингу, який був чинним, тому перехід права вимоги відбувся, а твердження у відзиві на апеляційну скаргу про неможливість такого переходу є помилковим.

Подальші відступлення права вимоги від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 23 лютого 2024 року відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року, а потім від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» 29 травня 2025 року відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 29/05/25-Е, - також відбулися з дотриманням норм чинного законодавства.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості та доводи відзиву на апеляційну скаргу про неправомірність нарахування ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (кредитором після першого відступлення права вимоги) процентів за користування кредитом, апеляційний суд зазначає таке.

За умовами укладеного відповідачкою ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору № 673940570 від 30.11.2022 року, сума кредиту 16 900 грн (пункт 2.1), дисконтний період надання кредиту 30 днів (пункт 3.1.), процентна ставка впродовж дисконотного періоду 2,1 % в день (пункт 8.3), по закінченню дисконтного періоду процентна ставка складатиме 2,98 % в день (пункт 8.4). Сторони погодили, що Дисконтний період може бути продовжений за умови сплати процентів (пункт 3.2).

Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.36), нарахування процентів здійснено за 60 календарних днів, застосовано за перші 30 днів процентну ставку 0,6% в день (що є нижчим від обумовленої в договрі процентної ставки 2,1 % в день, однак це не погіршує становища позичальника), наступні 30 днів процентна ставка застосована в розмірі 2,98 % в день, що відповідає умовам договору. На погашення заборгованості 02.01.2023 року були внесені 5 грн. Станом на 31.01.2023 року заборгованість ОСОБА_1 склала 36 052,84 грн, з яких 16 900 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 152,84 грн заборгованість за процентами .

Відповідачка у відзиві на апеляційну скаргу хоча й просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, однак фактично визнала правомірність нарахування першим кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» процентів по 31.01.2023 року, однак помилково вказує, що загальний розмір заборгованості станом на день відступлення права вимоги становив 19 152,84 грн, тоді як ця сума визначала розмір заборговансоті за процентами.

Отже, апеляційний суд виснує, що нарахування процентів за кредитним договором здійснено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в межах строку кредитування та у відповідності до погоджених сторонами умов.

Однак, як вбачається з наданого наступним кредитором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» розрахунку заборгованості (а.с.35), він всупереч умов кредитного договору № 673940570 від 30.11.2022 року, продовжив нараховувати проценти аж до 23.02.2024 року, а відтак слід відмовити в їх стягненні з відповідачки на користь позивача.

Таким чином, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження: позов слід задовольнити частково та стягнути за Договором кредитної лінії № 673940570 від 30.11.2022 року 16 900 гривень заборгованості за тілом кредиту, 19 152,84 грн заборгованості за процентами по 31.01.2023 року, а всього 36 052, 84 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційний суд виснує, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Позивач поніс наступні витрати: 2 422,40 грн судового збору за подання позовної заяви (а. с. 1), 7 000 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції (а. с. 29-33), 3 633, 60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.100), а всього 13 056 грн . Матеріали справи не містять доказів понесення відповідачкою судових витрат, вона не заявляла заперечень стосовно не співмірності витрат позивача на правничу допомогу.

Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 79 867,78 грн, до задоволення підлягає сума 36 052, 84 грн, що становить 45,14%. Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5 893,48 грн (13 056 х 45,14%) понесених судових витрат.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄЙС" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄЙС" заборгованість за Кредитним договором № 673940570 в розмірі 36 052, 84 (тридцять шість тисяч п`ятдесят дві гривні 84 к.) гривні, з яких: 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот) гривень заборгованість за тілом кредиту; 19 152,84 (дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дві гривні 84 к.) гривні заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄЙС" 5 893,48 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто три гривні 48 к.) гривень понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС", місцезнаходження: поштовий індекс 02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 29.10.2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк