ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 363/6216/23

провадження № 61-6698св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Комарницька Ольга Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Мойсей Іван Михайлович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Ярослава Григоровича на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року, ухвалене у складі судді Котлярової І. Ю., та постанову Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року, прийняту у складі колегії суддів: Желепи О. В., Поліщук Н. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» (далі - АТ «Піреус Банк МКБ»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Комарницька О. В. (далі - приватний нотаріус КМНО Комарницька О. В.), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Мойсей І. М. (далі - приватний виконавець Мойсей І. М.), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом 14 вересня 2023 року вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на належний їй будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки від 15 грудня 2021 року № Gen.agr_19763/S-8, посвідченим приватний нотаріус КМНО Дубенко К. М. (номер в реєстрі № 4483) та укладеним на забезпечення виконання зобов`язання ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» за Генеральним договором зі всіма змінами та доповненнями та урахуванням всіх кредитних договорів, що укладені в рамках Генерального договору.

Зазначає, що основна сума заборгованості та процентів за кредитом, зокрема їх безспірність, не була підтверджена належними доказами (первинними бухгалтерськими документами чи виписками з рахунку боржника), відсутній належний розрахунок простроченої заборгованості та періоду, за який вона нарахована, а тому нотаріусу не було надано увесь пакет документів для вчинення виконавчого напису відповідно до законодавства. Вважає, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис за таких обставин.

Також боржнику не надсилалася вимога про дострокове погашення заборгованості у визначених сумах, що позбавило його можливості заперечити її розмір.

На переконання позивачки, нотаріус не мав достатніх документів, аби беззаперечно встановити дійсність і безспірність заборгованості, а також перевірити відповідність заявлених стягувачем вимог умовам кредитних договорів та вимогам законодавства.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 1185 від 14 вересня 2023 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О. В.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 квітня

2025 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Піреус Банк МКБ», треті особи: приватний нотаріус КМНО Комарницька О. В., приватний виконавець

Мойсей І. М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що банк надав приватному нотаріусу документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідач для вчинення оскаржуваного виконавчого напису також надав виписки з рахунку позичальника та розрахунки заборгованості як додаткові документи на підтвердження наявності заборгованості ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» та її розміру.

Клопотання про витребування у приватного нотаріуса документів, що стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, стороною позивача суду не заявлено.

Направлення АТ «Піреус Банк МКБ» вимоги ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» та ОСОБА_1 про усунення порушення зобов`язання за кредитом здійснено за адресами, вказаними сторонами у Генеральному договорі, договорах про надання кредиту та іпотечному договорі, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, реєстрами поштових відправок, цінних листів з повідомленням по Україні, на яких міститься печатка АТ «Укрпошта», а також фіскальними чеками АТ «Укрпошта» від 10 серпня 2023 року. Неотримання вимоги позивачем свідчить про недобросовісність іпотекодавця та порушення прав іпотекодержателя в очікуванні таких дій.

Судом відхилено доводи представника позивача про те, що сума боргу не є безспірною, оскілки в розрахунку та виписках, наданих банком, відображені усі платежі ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ», та зафіксовано, що останній проводив оплату із затримкою, тобто не згідно графіку погашення заборгованості, що в свою чергу є порушенням умов договору.

Також суд виснував про необґрунтованість доводів представника позивачки щодо її необізнаності з умовами кредитних договорів від 23 липня 2021 року № Gen.agr19763/CL3/5 про надання кредиту та від 15 грудня 2021 року № Gen.agr19763/CL4/5 про надання кредиту, оскільки ОСОБА_1 є стороною і, відповідно, підписантом нотаріально засвідченого іпотечного договору, що свідчить про її обізнаність та згоду з умовами договору, в підписаній сторонами редакції, яка, як встановлено судом, не передбачає повідомлення іпотекодавця про внесення змін, доповнення чи укладання інших договорів в рамках основного договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

22 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Штундер Я. Г. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Підставами касаційного оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,

а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 545/1750/21 (провадження № 61-1177св24) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована таким.

Винятковість цієї справи для позивачки становить те, що за наслідками її розгляду вирішується доля нерухомого майна позивачки - предмета іпотеки, яке є її єдиним житлом.

На момент подання приватному нотаріусу документів, позивачка не була обізнана з дійсним зобов`язанням, а тому не мала об`єктивної можливості подати свої заперечення щодо об`єму відповідальності майнового поручителя.

На момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису не було доказів отримання позивачкою (іпотекодавцем) повідомлення про усунення порушень за основним зобов`язанням.

Крім того, Законом України № 2455-ІХ від 27 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено, зокрема абзацом 14 такого змісту «забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів».

06 травня 2023 року набрав чинності Закон України від 11 квітня 2023 року

№ 3048-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану», яким, зокрема, внесено зміни до пункту 10-2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим встановлено заборону на відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Суд апеляційної інстанції врахував, що дійсне зобов`язання, за яке іпотекодавець поручилася своїм майном станом на дату укладання договору 15 грудня 2021 року не було сформовано, оскільки строк виконання зобов`язання та розмір грошового зобов`язання змінено додатковими угодами до генерального договору № Gen.agr_19763 від 19 грудня 2019 року, укладеного між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ».

Суди попередніх інстанцій долучили до матеріалів справи документи, подані після спливу строку на подання відповідачем відзиву на позов, чим порушили положення частини четвертої, пункту 2 частини п`ятої статті 178 ЦПК України.

Виконавчий напис вчинено на підставі договору іпотеки, однак розрахунку заборгованості та сум, які включені в складові розрахунку, виконавчий напис не містить.

Відзиви на касаційну скаргу позивачки від відповідача та третіх осіб до суду не надходили.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Я. Г., витребувано матеріали цивільної справи з Вишгородського районного суду Київської області, відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Я. Г. про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року.

У червні 2025 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

19 грудня 2019 року між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ», від імені якого діє директор Цисар І. П., який діє на підставі статуту, було укладено Генеральний договір № Gen.agr_19763.

Згідно з пунктом 1.1 Генерального договору банк надаватиме позичальнику кредит на підставі та на умовах укладеного кредитного договору, а позичальник зобов`язується належно виконати всі умови, необхідні для отримання кредиту, використати кредит за цільовим використанням/призначенням (вказаним у відповідному кредитному договору), сплачувати проценти за користування кредитом, та виконати у повному обсязі інші боргові зобов`язання в порядку, у строки та на умовах, обумовлених договором/кредитним договором, але в будь-якому випадку не пізніше ніж в остаточну дату погашення кредиту.

Ліміт договору встановлюється в розмірі 15 000 000 грн. Максимальний розмір процентів за договором 32% річних. Остаточна дата погашення кредиту 18 грудня 2022 року (включно).

17 грудня 2020 року, 10 червня 2021 року, 23 липня 2021 року, 15 грудня 2021 року, 06 вересня 2022 року між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» укладено договори про внесення змін та доповнень № 1, 2, 3, 4, 5 до Генерального договору № Gen.agr_19763 від 19 грудня 2019 року, відповідно до яких внесені зміни до договору, зокрема, ліміт договору встановлено у розмірі 40 000 000,00 грн, остаточна дата погашення кредиту - 18 грудня 2025 року (включно).

23 липня 2021 року в рамках Генерального договору між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» було укладено договір про надання кредиту № Gen.agr19763/СL3/5.

Відповідно до пункту 1 вказаного договору банк відкриває позичальнику короткострокову відновлювальну відкличну лінію, а позичальник приймає кредитні кошти, зобов`язується повернути їх у повному обсязі, сплатити проценти, інші платежі на умовах та в порядку, передбаченим кредитним договором та договором. Ліміт кредитування - 13 800 000 грн. Цільове використання - рефінансування кредитної заборгованості позичальника в сумі 13 800 000,00 грн за договором про надання кредиту № Gen.agr_19763/СL1 від 19 грудня 2019 року, укладеного між банком та позичальником рамках договору із збереженням виду кредиту за схемою його надання та цільового використання. Проценти за користування кредитом на дату укладання кредитного договору - 12,85 % річних. Базова процентна ставка є змінюваною та розраховується за формулою: процентна ставка=Індекс+Спред. Строк Індексу - 3 місяці, Спред - 6 %. Компенсійна процентна ставка 3 % річних. Максимальний розмірі процентів 30 % річних. Дата погашення кредиту до 22 липня 2024 року (включно). Дата сплати процентів - 10 числа кожного календарного місяця.

15 грудня 2021 року, 06 вересня 2022 року та 20 грудня 2022 року між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» було укладено договори про внесення змін та доповнень № 1, 2, 3 до договору про надання кредиту № Gen.agr19763/СL3/5 від 23 липня 2021 року, згідно з якими сторони дійшли згоди, зокрема, викласти пункт 1 «Ліміт кредитування» в новій редакції: «Ліміт кредитування - 3 800 000, 00 грн»; викласти пункт 5 в редакції «Період доступності до 28 лютого 2023 року та пункт 6 «Дата погашення кредиту - до 28 лютого 2023 року (включно)».

15 грудня 2021 року в рамках Генерального договору між АТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» було укладено договір про надання кредиту № Gen.agr19763/СL4/5, а також договори про внесення змін та доповнень № 1, 3 до договору.

Відповідно до пункту 1 договору про надання кредиту № Gen.agr19763/СL4/5 банк відкриває позичальнику короткострокову відновлювальну відкличну лінію, а позичальник приймає кредитні кошти, зобов`язується повернути їх у повному обсязі, сплатити проценти, інші платежі на умовах та в порядку, передбаченим кредитним договором та договором. Ліміт кредитування - 4 000 000,00 грн. Цільове використання - поповнення обігових коштів. Проценти за користування кредитом - 13,31 % річних. Дата погашення кредиту (відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 3 до договору) - до 28 лютого 2023 року (включно). Дата сплати процентів - 10 числа кожного календарного місяця.

Відповідно до пункту 3.6 Генерального договору кредит у формі кредитної лінії надається траншами шляхом переказу відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок та вважається виданим з моменту зарахування суми відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок.

Згідно з пунктом 3.7 Генерального договору позичальник зобов`язується погасити кожний транш, отриманий за кредитним договором у дату повернення траншу, визначену у відповідній прийнятій банком заявці/акцептованій банком заявці на вибірку. Сума всіх боргових зобов`язань підлягає поверненню та сплаті позичальником не пізніше дати погашення кредиту, визначеної відповідним кредитним договором, але у будь-якому випадку не пізніше остаточної дати погашення кредиту, вказаної у цьому договору.

Пунктом 3.9-3.10 Генерального договору встановлено, що для здійснення погашення боргових зобов`язань згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується не пізніше кожної дати, що передує даті, визначеній у відповідному кредитному договорі як дата повернення кредиту (траншу) та/або сплати процентів, та/або сплати інших платежів, передбачених кредитним договором (до закінчення банківського дня), забезпечувати наявність на поточному рахунку грошових коштів, достатніх для погашення боргових зобов`язань за відповідним кредитним договором. Погашення боргових зобов`язань за договором/кредитним договором здійснюється на умовах договірного списання банком коштів з поточного рахунку, у тому числі і за рахунок овердрафту.

Згідно з пунктом 6.1 Генерального договору банк має право вимагати дострокове повернення позичальником кредиту та виконання усіх боргових зобов`язань, а позичальник зобов`язується здійснити таке дострокове повернення, у випадку настання одного або одночасно декількох випадків, вказаних в пункті 3.2.4 договору, зокрема, таким випадком є також прострочення позичальником виконання боргових зобов`язань хоча б за одним із кредитних договорів /зобов`язань перед банком в рамках інших укладених банком договорів (оформлених продуктів банку, в тому числі за аграрними розписками) /зобов`язань перед іншими банками на строк понад 7 (сім) календарних днів (пункт 3.2.4.1 Генерального договору).

АТ «Піреус Банк МКБ» взяті на себе зобов`язання щодо надання позичальнику кредитних коштів згідно з умовами Генерального договору та кредитних договорів виконало в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами № 4197486 від 27 липня 2021 року на суму 13 800 000,00 грн (за договором № Gen.agr19763/СL3/5 від 23 липня 2021 року відповідно до заявки ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» від 27 липня 2021 року); № 679655 від 16 грудня 2021 року на суму 1 500 000,00 грн (за договором № Gen.agr19763/СL3/5 від 23 липня 2021 року відповідно до заявки ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» від 16 грудня 2021 року); № 6796427 від 16 грудня 2021 року - на суму 4 000 000,00 грн (за договором № Gen.agr19763/СL4/5 від 15 грудня 2021 року відповідно до заявки ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» від 16 грудня 2021 року).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» за Генеральним договором між АТ «Піреус Банк МКБ» як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем 15 грудня 2021 року було укладено іпотечний договір № Gen.agr_19763/S-8, посвідчений 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Дубенко K. M., зареєстрований в реєстрі за № 4483.

Згідно з пунктами 1.1-1.2 договору іпотеки іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку предмет договору, а іпотекодержатель приймає його в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за основним договором. За цим договором іпотекодержатель набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця та позичальника. Іпотека за цим договором забезпечує виконання позичальником зобов`язань перед іпотекодержателем, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на його підставі в майбутньому.

Відповідно до пункту 1.2.5 договору іпотеки одним із зобов`язань іпотекодавця є дострокове повернення кредиту на підставах, передбачених основним договором та/або цим договором та/або чинним законодавством України та в порядку, передбаченому основним договором зі сплатою всіх нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені та штрафів будб-яких інших платежів (відшкодувань), які мають бути сплачені (здійснені) на користь Іпотекодержателя передбачених умовами основного договору та/або цього договору та/або чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 2.1 договору іпотеки предметом іпотеки є: житловий будинок загальною площею 146,3 кв. м, житловою площею 72,6 кв. м, та земельна ділянка площею 0,0800 га, кадастровий номер: :05:307:0160, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0300 га, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, кадастровий номер: :05:307:0163, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно з пунктом 3.1.5 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця та позичальника в разі настання будь-якої з обставин, зокрема: невиконання позичальником будь-якого із зобов`язань у розмірі та/або в дату та/або на умовах, передбачених основним договором (в тому числі у разі пред`явлення іпотекодержателем вимоги про дострокове погашення відповідно до умов основного договору); незалежно від настання строку виконання зобов`язання невиконання іпотекодавцем будь-якого із зобов`язань у розмірі та/або в дату та/або на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 5.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких умов основного договору та/або іпотекодавцем будь-яких умов договору, а також в інших випадках, передбачених договором та/або основним договором та/або законодавством України. У цьому випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цій вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання/виправлення порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-ти денний строк від дня направлення вимоги на адресу іпотекодавця, вказану в договорі, або на адресу яку іпотекодавець повідомив іпотекодержателю в порядку встановленому в пункті 3.3.12 договору та або на адресу позичальника та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Направлення вимоги позичальнику здійснюється в порядку, встановленому в основному договорі. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель з наступного після закінчення зазначеного терміну дня набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права визначені законодавством України та / або договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця та позичальника, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог Іпотекодержателя, згідно з умовами пунктів 5.2.1, 5.2.2 договору (застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя), якщо інше не встановлено законом. Крім випадків, передбачених законом, право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить, належить іпотекодержателю.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, заборгованість ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» перед АТ «Піреус Банк МКБ» станом на 08 серпня 2023 року становить:

за договором про надання кредиту № Gen.agr19763/СL3/5 від 23.07.2021 - 2 598 796,96 грн, з них: 2 466 999,99 грн - сума основної заборгованості за кредитом; 131 796,97 грн - сума нарахованих і несплачених процентів;

за договором про надання кредиту № Gen.agr19763/CL4/5 від 15.12.2021 - 4 230 256,43 грн, з них 4 000 000,00 грн - сума основної заборгованості за кредитом; 230 256,43 грн - сума нарахованих і несплачених процентів.

10 серпня 2023 року АТ «Піреус Банк МКБ» направило вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в якій вказано, що внаслідок неналежного виконання ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася прострочена заборгованість, у зв`язку із чим вимагає негайно усунути порушення за Генеральним договором зі всіма змінами та доповненнями та урахуванням всіх кредитних договорів, що укладені в рамках Генерального договору, а саме сплатити суму заборгованості за кредитом, що станом на 08 серпня 2023 року становить: 2 598 796,96 грнта включає суму основної заборгованості за кредитом та суму нарахованих, але не сплачених процентів за договором № Gen.agr19763/СL3/5 від 23 липня 2021 року; 4 230 256,43 грн та включає суму основної заборгованості за кредитом та суму нарахованих, але не сплачених процентів за договором № Gen.agr19763/CL4/5 від 15 грудня 2021 року, в 30-ти денний строк від дня направлення цієї вимоги. Також повідомлено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Факт направлення вказаної вимоги підтверджується описами вкладення у цінний лист, реєстрами поштових відправок, цінних листів з повідомленням по Україні на яких міститься печатка АТ «Укрпошта», а також фіскальними чеками АТ «Укрпошта» від 10 серпня 2023 року.

Вказані вимоги ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» та ОСОБА_1 не виконали.

14 вересня 2023 року за заявою АТ «Піреус Банк МКБ» приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1185, про стягнення з ОСОБА_1 , як майнового поручителя за зобов`язаннями ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ», на користь іпотекодержателя АТ «Піреус Банк МКБ» об`єкта предмета іпотеки - житлового будинку, загальною площею 146,3 кв. м, житловою площею 72,6 кв. м, та земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер: :05:307:0160, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,0300 га, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Лютіж, кадастровий номер: :05:307:0163, які передано в іпотеку АТ «Піреус Банк МКБ» на підставі іпотечного договору № Gen.agr_19763/S-8, посвідченого 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Дубенко К.М. (реєстровий № 4483) зі змінами і доповненнями, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором № Gen.agr_19763 від 19 грудня 2019 року та укладеними в його межах кредитними договорами, строк платежу за якими настав 10 вересня 2023 року.

Виконавчим написом запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації в установленому чинним законодавством заставленого майна, задовольнити вимоги іпотекодержателя, що станом на 08 серпня 2023 року становить: 2 598 796,96 грн за договором № Gen.agr19763/CL3/5 про надання кредиту від 23 липня 2021 року, з яких: 2 466 999,99 грн - основна заборгованість за кредитом; 131 796,97 грн - нараховані і несплачені проценти; 4 230 256,43 грнза договором № Gen.agr19763/CL4/5 про надання кредиту від 15 грудня 2021 року, з яких: 4 000 000,00 грн - основна заборгованість за кредитом; 230 256,43 грн - нараховані і несплачені проценти. Строк, за який проводиться стягнення відповідно до: договору № Gen.agr19763/CL3/5 про надання кредиту від 23 липня 2021 року - з 23 липня 2021 року до 10 вересня 2023 року; договору № Gen.agr19763/CL4/5 про надання кредиту від 15 грудня 2021 року - з 19 грудня 2019 року до 10 вересня 2023 року. Стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 18 333 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей І. М. від 19 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого напису.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Я. Г. не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»).

У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

Згідно з пунктом 1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 1-1 Переліку іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) вказано, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду, встановила, що умовами іпотечного договору сторони погодили, що іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання та (або) зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання цієї вимоги. При цьому сторони за взаємною згодою встановили, що цей строк починає відлік з дати, зазначеної на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням поштового зв`язку під час відправлення іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення зобов`язання з повідомленням про вручення, або з дати, зазначеної на такому листі іпотекодавцем при отриманні представником іпотекодавця зазначеного листа особисто.

Банк надав приватному нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення зв`язку про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням про вручення на вказану в іпотечному договорі адресу, тобто виконав вищевказані вимоги. Надання доказів щодо повідомлення боржника та сплив тридцятиденного строку з моменту повідомлення уможливлюють вчинення виконавчого напису, що свідчить про дотримання встановленого порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19) вказано, що «відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржник, якщо він є відмінний від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо він є відмінним, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що наведена норма спрямована на фактичне повідомлення іпотекодавця, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягнення на його майно. Тому повідомлення іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення».

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України значено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

У справі, що переглядається, суди встановили, що на адресу ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська (Фрунзе), 124, кв. 55) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) АТ «Піреус Банк МКБ» 10 серпня 2023 року надіслало вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» за Генеральним договором зі всіма змінами та доповненнями та урахуванням всіх кредитних договорів, що укладені в рамках Генерального договору, в 30-ти денний строк від дня направлення цієї вимоги, в якому вказало, що внаслідок неналежного виконання ТОВ «ФУДС ДЕЛІВЕРІ» взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилася прострочена заборгованість, що станом на 08 серпня 2023 року становить: 2 598 796,96 грн- сума основної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за договором № Gen.agr19763/СL3/5 від 23 липня 2021 року; 4 230 256,43 грн- сума основної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за договором № Gen.agr19763/CL4/5 від 15 грудня 2021 року. Також повідомлено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

14 вересня 2023 року за заявою АТ «Піреус Банк МКБ» приватним нотаріусом КМНО Комарницькою О. В. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цим самим за рахунок коштів, отриманих від реалізації в установленому чинним законодавством заставленого майна,задовольнити вимоги АТ «Піреус Банк МКБ»до ОСОБА_1 , відповідно до Іпотечного договору № Gen.agr_19763/S-8 від 15 грудня 2021 року зі змінами і доповненнями в якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральним договором зі всіма змінами та доповненнями та урахуванням всіх кредитних договорів, що укладені в рамках Генерального договору, що станом на 08 серпня 2023 року становить: 2 598 796,96 грн(за договором № Gen.agr19763/CL3/5 про надання кредиту від 23 липня 2021 року, з яких: 2 466 999,99 грн - основна заборгованість за кредитом; 131 796,97 грн - нараховані і несплачені проценти; 4 230 256,43 грн. за договором № Gen.agr19763/CL4/5 про надання кредиту від 15 грудня 2021 року, з яких: 4 000 000,00 грн - основна заборгованість за кредитом; 230 256,43 грн - нараховані і несплачені проценти.

Також зазначено про строк, за який проводиться стягнення відповідно до договорів, укладених в межах Генерального договору № Gen.agr_19763 від 19 грудня 2019 року: договору № Gen.agr19763/CL3/5 про надання кредиту від 23 липня 2021 року - з 23 липня 2021 року до 10 вересня 2023 року; договору № Gen.agr19763/CL4/5 про надання кредиту від 15 грудня 2021 року - з 19 грудня 2019 року до 10 вересня 2023 року.

У процесі розгляду справи позивачка не спростовувала розрахунок заборгованості, не надала до суду належних і допустимих доказів, зокрема, контррозрахунок заборгованості, які б спростовували безспірність вимог відповідача або сам факт прострочення зобов`язання.

За таких обставин суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи касаційної скарги про те, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису не було доказів отримання позивачкою (іпотекодавцем) повідомлення про усунення порушень за основним зобов`язанням, - необґрунтовані.

Встановлено та не заперечується сторонами, що іпотекодавцю вимогу направлено на вказану в договорі іпотеки адресу: АДРЕСА_1 .

У договорі іпотеки в розділі VII «Реквізити та підписи сторін» вказано місце реєстрації та адресу для листування з іпотекодавцем ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

У пункті 2.1 договору іпотеки вказано, що предметом іпотеки є об`єкти нерухомого майна, зокрема, житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 5.1 розділу V договору іпотеки вимога іпотекодержателя про усунення порушень надсилається іпотекодержателем на адресу іпотекодавця, вказану в договорі, або на адресу, про яку іпотекодавець повідомив іпотекодержателю в порядку, встановленому в пункті 3.3.12 договору.

Пунктом 3.3.12 договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець зобов`язаний, зокрема, письмово інформувати іпотекодержателя у формі та за змістом, прийнятними для іпотекодержателя, про всі зміни свого місцезнаходження/місця проживання, реквізитів, зазначених в цьому договорі.

Позивачка не вказувала про те, що повідомляла відповідачу іншу адресу для листування, ніж та, що визначена в договорі іпотеки. Також не зверталася до іпотекодержателя щодо уточнення адреси для листування з огляду на розбіжності у адресі, пов`язані з перейменуванням вулиці, що є її обов`язком відповідно до умов договору іпотеки.

Позивачка не заперечувала проти того, що фактично АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 - є однією і тією ж адресою місця розташування предмета іпотеки, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зміна назви АДРЕСА_1» на «АДРЕСА_1» унеможливило отримати вимогу АТ «Піреус Банк МКБ» про усунення порушень виконання зобов`язання від 09 серпня 2023 року.

Надавши належну правову оцінку цим обставинам справи і доказам на їх підтвердження, зокрема тому, що факт направлення вказаної вимоги підтверджується описами вкладення у цінний лист, реєстрами поштових відправок, цінних листів з повідомленням по Україні, на яких міститься печатка АТ «Укрпошта», а також фіскальними чеками АТ «Укрпошта» від 10 серпня 2023 року, суди попередніх інстанцій правомірно констатували про вжиття іпотекодавцем достатніх заходів, спрямованих на належне повідомлення іпотекодавця щодо усунення порушення за основним зобов`язанням.

Отже, надання доказів про вжиття достатніх заходів з метою повідомлення іпотекодавця про прострочення основного зобов`язання та сплив тридцятиденного строку з моменту повідомлення свідчить про дотримання встановленого законом порядку, а тому вчинення виконавчого напису є можливим.

З огляду на це, колегія суддів також відхиляє доводи заявника про те, що на момент подання приватному нотаріусу документів позивачка не була обізнана з дійсним зобов`язанням, а тому не мала об`єктивної можливості подати свої заперечення щодо об`єму відповідальності майнового поручителя.

Посилання заявника на те, що виконавчий напис вчинено на підставі договору іпотеки, однак розрахунку заборгованості та сум, які включені в складові розрахунку, виконавчий напис не містить, - необґрунтовані, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за кредитними договорами на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

Оскільки надані позивачкою докази не підтвердили обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки, зроблені судами у цій справі, не суперечать висновкам Верховного Суду, наведеним заявником у касаційній скарзі.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів.

Слід враховувати, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

У справі, яка розглядається, надано відповідь на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин. Наявність у скаржника іншої точки зору на встановлені судами обставини не спростовує законності та обґрунтованості ухвалених рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, та фактично зводиться до спонукання касаційного суду до прийняття іншого рішення - на користь скаржника.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Ярослава Григоровича залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 січня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 квітня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник