ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9973/25 Справа № 202/7167/24 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кругман А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курячого А.М. на рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позовних вимог, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування поислася на те, що він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Брат позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У передбачений законодавством строк він подав заяву про прийняття спадщини, однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 була матір`ю ОСОБА_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа у Шостій Дніпровській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області. ОСОБА_6 , сестра ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , також померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи, що у свідоцтві про право власності на вищевказану квартиру не зазначена частка, яка належала померлому батьку, у позивача наявні перешкоди у оформленні своїх прав на спадкове майно. Просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову по даній справі у зв`язку з неналежним суб`єктним складом. Так в оскаржуваному рішенні зазначено, що Дніпровська міська рада та ОСОБА_2 не можуть виступати належними відповідачами у даному спорі, оскільки ОСОБА_7 , який є племінником спадкодавця, зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем ( ОСОБА_3 ), а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті свого дядька. В свою чергу, ОСОБА_2 був залучений до справи у якості співвідповідача оскільки є племінником спадкодавця ОСОБА_3 , та подав заяву про прийняття спадщини після смерті дядька в рамках спадкової справи №12/2023, однак, відповідної ухвали суду не було винесено.

Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в порушення ст. 51 ЦПК України не постановив відповідну ухвалу про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача по даній справі. Не врахував той факт, що ОСОБА_7 хоч і зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_3 , однак, враховуючи факт вчасного прийняття спадщини єдиним спадкоємцем першої черги позивачем, не мав та не може мати права на спадкування після смерті ОСОБА_3 .. Як наслідок, між позивачем та ОСОБА_7 не може бути спору щодо спадкування частини спірної квартири після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а тому він не є зобов`язаною за вимогою по даному позову особою.

Суд першої інстанції прийшов до суперечливого висновку про те, що ОСОБА_2 , який є племінником спадкодавця та подав заяву про прийняття спадщини в рамках спадкової справи №12/2023 не є належним відповідачем по справі, водночас, зазначивши, що інший племінник спадкодавця - ОСОБА_7 , який вважається таким, що прийняв спадщину шляхом проживання із спадкодавцем є саме тією особою, що зобов`язана за вимогою по даному позову.

Проігнорував той факт, що у заяві від 08 січня 2024року, наявній в матеріалах спадкової справи №12/2023, ОСОБА_2 , як спадкоємцю не першої черги роз`яснено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С., що він не має права на спадщину після ОСОБА_3 , оскільки у померлого є спадкоємець першої черги син, ОСОБА_1 , який прийняв спадщину. Наведене можна з впевненістю застосувати і до іншого племінника спадкодавця ОСОБА_7 , який хоч і вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, однак не має права на спадщину після ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , пред`являючи вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом, зазначив відповідачем орган місцевого самоврядування Дніпровську міську раду, оскільки інші спадкоємці першої черги, а отже ті, що мають право на спадщину після ОСОБА_3 , відсутні. Позивач не ставить питання про поновлення строків прийняття спадщини, що могло б вплинути на права та інтереси спадкоємців інших черг. Таким чином, вважає, що позивач вірно визначив відповідачем Дніпровську міську раду по справі, а тому помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача та щодо не залучення позивачем до участі у справі ОСОБА_7 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник Дніпровської міської ради просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обгрунтоване. Зазначав, що доводи апелянта про те, що суд не постановив ухвалу про залучення ОСОБА_2 не є підставою для скасування рішення суду, оскільки такі підстави не передбачені статтею 376 ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що окрім позивача є інші спадкоємці,зокрема, ОСОБА_7 ,який на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем,наявність спадкоємця,який прийняв спадщину,є підставою для залучення зазначеної особи до участі в справі як належного відповідача.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позивачем, як єдиним спадкоємцем першої черги, було подано відповідну заяву у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини, отже, він є таким, що прийняв спадщину. Інші спадкоємці ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, племінники ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є спадкоємцями наступних черг та не мають право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ..

В даному випадку, предметом спору, по суті, є визначення частки у майні, що належала спадкодавцю та з моменту відкриття спадщини належить виключно позивачеві. Таким чином, позивач правильно обрав спосіб захисту своїх прав у вигляді подання позову про визнання права власності, залучивши в якості відповідачів орган місцевого самоврядування та ОСОБА_2 . Крім того, а ні у рішенні суду першої інстанції, а ні у відзиві на апеляційну скаргу не взята до уваги позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, а саме: «Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації».

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про отримання документів в електронному суді представником позивача та представником відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що Дніпровська міська рада та ОСОБА_2 не є належними відповідачами у даному спорі.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР та департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13.01.1998 року, квартира АДРЕСА_2 була передана у спільну сумісну власність: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 17.03.2006.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 07.08.2014.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 05.02.1993 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С. постановою від 22 лютого 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на частку квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують яка частка належала померлому, а тому неможливо встановити склад майна.

Згідно інформації наданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-798 від 25.01.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 17.07.2001 по теперішній час. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), становить - 1 (одна) особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований 19.09.1999 року по теперішній час.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є сином ОСОБА_11 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з частинами першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 була передана у спільну сумісну власність: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Всі співвласники померли. В спірній квартирі значиться зареєстрованим з 19.09.1999 року

ОСОБА_7 , який є сином ОСОБА_10 .

Вирішенням спору про визнання права власності в порядку спадкування за законом можуть зачіпатися права ОСОБА_7 як спадкоємця після смерті його матері ОСОБА_10 . Крім того, це вплине на обставини визначення частки позивача в спадковому майні, яким є спірна квартира. Проте позивач не звертався із заявою про залучення до участі в справі в якості відповідача ОСОБА_7 ..

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів), що є самостійною підставою для відмови в позові.

Доводи про те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_7 хоч і зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем ОСОБА_3 , однак, враховуючи факт вчасного прийняття спадщини єдиним спадкоємцем першої черги позивачем, не мав та не може мати права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , є безпідставним. Оскільки ОСОБА_7 є спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_10 , що може вплинути на розмір частки спадщини, яка буде визначатися після смерті ОСОБА_3 . А тому його права судовим рішенням будуть зачіпатися,оскільки квартира знаходилася в спільній сумісній власності.

Посилання на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в порушення ст. 51 ЦПК України не постановив відповідну ухвалу про залучення ОСОБА_2 в якості співвідповідача по даній справі, що є підставою для скасування рішення суду, не може бути прийнятим до уваги.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Процесуальний закон не встановлює обов`язковість постановлення окремого процесуального документа. Між тим, судом першої інстанції протокольно в судовому засіданні залучено співвідповідем ОСОБА_2 . Таке залучення не є підставою для скасування законного по суті спору рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та

невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курячого А.М. залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпра від 23 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2025 року.

Судді: