Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2025 Справа №607/21584/25 Провадження №2-о/607/555/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити факт смерті своєї матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Олександрівка Новотроїцького району Херсонської області, який померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Калинівка Новотроїцького району Херсонської області.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує на те,він є сином ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: с. Калинівка Новотроїцького району Херсонської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, 22 серпня 2024 року, незаконно створеним «Новотроицким районным отделом ЗАГС Управления ЗАГС Херсонской области» видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним на території України. На звернення ОСОБА_1 у Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про видачу свідоцтва про смерть його матері, було відмовлено. Встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для оформлення документів, пов`язаних із смертю матері, та прийняття спадщини.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у поданій заяві.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Калинівка Новотроїцького району Херсонської області (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 13 березня 1996 року Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області).

Відповідно до довідки від 03.10.2025 року №6117- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: с. Калинівка Новотроїцького району Херсонської область, є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно медичного свідоцтва про смерть серії №33, виданого 19 серпня 2024 р. незаконно створеним органом, на тимчасово окупованій території, не підконтрольній українській владі, не встановленого взірця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причиною смерті якої вказано: полі органна недостатність, вікова дистрофія внутрішніх органів, генералізований атеросклероз.

22 серпня 2024 рокунезаконно створеним «Новотроицким районным отделом ЗАГС Управления ЗАГС Херсонской области» видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 не встановленого взірця, де зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті, с.Калинівка, Новотроїцький район, Херсонська область.

Однак, зазначений документ, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207-VII, є недійсними на території України.

Відповідно до розділу ІІ Переліку тимчасово окупованих територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786, уся територія Скадовського району з 24.02.2024 року належить до тимчасово окупованих територій Російською Федерацією.

Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно п. п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

В силу вимог ч.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Калинівка Новотроїцького району Херсонської області, підтверджено та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 76, 89, 259, 263, 265, 293, 294, 315-317, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживала в АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. КалинівкаНовотроїцького району Херсонської області, Україна.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст.319 ЦПК України).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій територій України, визначеній такою відповідно до законодавства підлягає негайному виконанню. (ч.4 ст.317 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду складене 31 жовтня 2025 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан