Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 жовтня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони та інші учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області;

відповідачка - ОСОБА_2 ;

зміст позовних вимог - про позбавлення батьківських прав;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, за правилами загального позовного провадження, за участі позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Буженка Ю.С., неповнолітньої ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін та інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Буженко Ю.С., 24.06.2025 року через канцелярію подав у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 4247, в якій просить ухвалити рішення про позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідачки ОСОБА_2 судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивач ОСОБА_1 не порушує.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася за час перебування ними у зареєстрованому шлюбі, котрий був розірваний рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 06.03.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/227/23 та номером провадження 2/444/322/2023. Після розірвання шлюбу сторін у справі, та й ще задовго до того, так як фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені значно раніше, аніж їх шлюб було розірвано, неповнолітня дочка сторін у справі ОСОБА_3 залишилась проживати разом із позивачем ОСОБА_1 як її батьком та перебуває на його утриманні. Незважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю вказаної дитини, проте вона участі в її житті, навчанні та вихованні не приймає, не цікавиться її успіхами, морально не підтримує, як і матеріально не забезпечує. Так, станом на 01.06.2025 року заборгованість відповідачки ОСОБА_2 зі сплати аліментів на їх з позивачем ОСОБА_1 неповнолітню дочку ОСОБА_3 становить 82 598 грн. 15 коп., й ця заборгованість надалі лише зростає. Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.09.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/1681/23 та номером провадження 2/453/297/23, визначено місце проживання неповнолітньої дочки сторін у справі ОСОБА_3 разом із позивачем ОСОБА_1 як її батьком, за задекларованим місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, позивач ОСОБА_1 просить на підставі статей 150, 164-165, СК України свої позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до вказаної дитини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, у запропоновані судом строк та порядку письмових пояснень на позовну заяву ОСОБА_1 , з її участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, не подала. Поряд з цим, позиція названої третьої особи у цій справі сформована та відображається у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженим рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідачка ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні цього позивача - Служби у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, до неї про позбавлення батьківських прав, не подала, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням такої відповідними доказами не навела.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у порядку представництва, котре здійснює адвокат Буженко Ю.С., 20.08.2025 року засобами електронного зв`язку скерував у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1445, про виклик ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , - для їх допиту в якості свідків.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, 09.09.2025 року засобами електронного зв`язку скерувала до Сколівського районного суду Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № ЕП-1552, про розгляд цієї справи у цілому за відсутності уповноваженого представника та ухвалення у ній рішення про задовлення позовних втмог, враховуючи як найкращі інтереси дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки відповідачкою у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею Сколівського районного суду Львівської області Микитиним В.Я., у відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, 26.06.2025 року було вжито заходів для отримання з Єдиного державного демографічного реєстру інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки ОСОБА_2 .. Інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_2 отримано Сколівським районним судом Львівської області 26.06.2025 року за № 1517484. Так, згідно отриманих відомостей, відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, ухвалою судді Сколівського крайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 26.06.2025 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_2 , яка не має статусу підприємця, з-поміж іншого, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, на 13.08.2025 року, 11:00 год.. Зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, у строк до 13.08.2025 року подати суду письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьків - обох сторін у справі, а особливо позивача ОСОБА_1 як її батька, який проживає з дитиною, бере участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, 08.09.2025 року, разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № ЕП-1547, засобами електронного зв`язку надійшов до Сколівського районного суду Львівської області письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із копією рішення виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 13.08.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 11.09.2025 року о 14:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.09.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Буженка Ю.С. про виклик свідків. Постановлено здійснити виклик у судове засідання, що буде призначене для розгляду цієї справи по суті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для їх допиту в якості свідків у цій справі.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 11.09.2025 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 21.10.2025 року о 14:00 год.. Про місце, дату та час зазначеного судового засідання, призначеного для розгляду цієї справи по суті, повідомлено її сторін та інших учасників. Постановлено також здійснити виклик у призначене судове засідання неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для заслуховування її думки у цій справі. Постановлено також здійснити виклик у призначене судове засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для їх допиту в якості свідків у цій справі.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 21.10.2025 року, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд цієї справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі статей 280-282 ЦПК України.

Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте відповідачка ОСОБА_2 у таке судове засідання не з`явилася, не повідомивши про поважні причини такої своєї неявки. Не забезпечила явку уповноваженого представника у таке судове засідання й третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, клопотавши заздалегідь про розгляд цієї справи по суті за відсутності уповноваженого представника.

Своєю чергою, позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Буженко Ю.С., будучи присутніми у судовому засіданні з розгляду цієї справи по суті, вимоги позовної заяви підтримали повністю, просили такі задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Інші процесуальні дії у цій справі Сколівським районним судом Львівської області не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін та інших учасників справи на відповідних етапах були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 та його з відповідачкою ОСОБА_2 неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , й причетність до такого порушення їх прав зазначеної відповідачки за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що сторони у справі у період з 07.08.2010 перебували у шлюбі, котрий був розірваний рішенням Жовківського районного суду Львівської області, ухваленим 06.03.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/227/23 та номером провадження 2/444/322/2023, що 11.04.2023 року набрало законної сили (копія міститься у справі, а. с. 16-18).

За час перебування у вказаному шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сторін у справі народилася дочка ОСОБА_3 ..

Сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження на бланку серії НОМЕР_1 , виданим Верхнячківською сільською радою Сколівського району Львівської області 13.01.2011 року відповідно до актового запису про народження № 2 (копія міститься у справі, а. с. 15).

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 26.09.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/1681/23 та номером провадження 2/453/297/23, що 27.10.2023 року набрало законної сили (копія міститься у справі, а. с. 19-24), визначено місце проживання неповнолітньої дочки сторін у справі ОСОБА_3 разом із позивачем ОСОБА_1 як її батьком, за задекларованим місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Своєю чергою, задекларованим місцем реєстрації та проживання відповідачки ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , що стверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру за № 1517484 від 26.06.2025 року (міститься у справі, а. с. 42).

На підставі заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 27.04.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/930/23 та номером провадження 2/444/483/2023, що 30.05.2023 року набрало законної сили, з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , починаючи з 28.03.2023 року, щомісячно стягуються аліменти на їх неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від заробітку у розмірі частини з усіх його видів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виконаного головним державним виконавцем Сколівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного МУЮ Радевичем В.Ф. у виконавчому провадженні № 78200556 (копія міститься у справі, а. с. 35-37), станом на 01.06.2025 року заборгованість відповідачки ОСОБА_2 по сплаті аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 82 598 грн. 15 коп.. Докази на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідачкою ОСОБА_2 не подано.

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 , який є рідним братом позивача ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , яка є товаришкою колишньої сім`ї сторін у справі, під присягою надали показання, згідно з котрими відповідачка ОСОБА_2 як матір неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання у березні 2023 року шлюбу сторін у справі, та й ще близько року до того, жодного разу її не бачила і не виявляла наміру чи бодай якоїсь заінтересованості у тому, щоб її побачити, вона не приймає участі в її розвитку, вихованні та навчанні, тобто систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться дочкою, жодним чином не забезпечує її матеріально та не сприяє її духовному розвитку. Зазначили й про те, що неповнолітня дочка сторін у справі ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 як її батьком по АДРЕСА_1 , де відвідує школу, позашкільні гуртки, стоїть на обліку у сімейного лікаря тощо. Окремо звернули увагу на ту обставину, що описане відношення відповідачки ОСОБА_2 до своєї неповнолітньої доки пов`язане з-поміж іншого й надуманими твердженнями про те, що ця дочка вже достатньо самостійна, а тому може сама собою заопікуватись, натомість вона намагається влаштувати своє особисте життя, то закордоном, то в Україні.

Також у судовому засіданні неповнолітня дочка сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності позивача ОСОБА_1 як свого батька та законного представника, висловилася про те, що її матір ОСОБА_2 її покинула, зокрема така думка виразилась у відсутності будь-яких соціальних та духовних зав`язків з відповідачкою ОСОБА_2 як матір`ю, а також у намірі надалі проживати з позивачем ОСОБА_1 як її батьком, до досягнення повноліття. Підтвердила ту обставину, що свою матір ОСОБА_2 не бачила вже близько трьох років, вона її на дні народження чи інші свята не відвідує, ніколи не телефонує. При цьому, була у схвильованому стані, емоційно переживала під час висловлювання у судовому засіданні своєї думки щодо матері ОСОБА_2 ..

Як вбачається з довідки, виданої Куликівським опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 17.10.2024 року за вих. № 316 (копія міститься у справі, а. с. 25), у вихованні та догляді своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 8-А класу, приймає батько ОСОБА_1 , який постійно цікавиться її навчанням та вихованням, систематично відвідує батьківські збори, бере безпосередню участь у життя класу та закладу освіти.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 раніше не притягався до кримінальної відповідальності та судимостей не має, що стверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи о кримінальної відповідальності та наявності судимості» за станом на 04.11.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 27), він не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, що стверджується інформацією, наданою КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від16.10.2024 року за вих. № 1041 (копія міститься у справі, а. с. 26), він як особа, який безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на сході України, користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що стверджується посвідченням на бланку серії НОМЕР_2 від 30.04.2015 року (копія мститься у справі, а. с. 73).

Судом встановлено й те, що позивач ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, 28.02.2022 року на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», був призваний у Збройні Сили України, звідки 24.11.2023 року був звільнений (демобілізований) в запас за підпунктом «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається у ч. 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), що стверджується даними його військового квитка на бланку серії НОМЕР_3 (копія міститься у справі, а. с. 72). Зі слів позивача ОСОБА_1 , такі сімейні обставини пов`язані саме з наявністю у нього дитини віком до 18 років, яку він виховує та утримує один, в силу самоусунення відповідачки ОСОБА_2 як матері від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до цієї дитини.

Згідно висновку Органу опіки та піклування Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області (міститься у справі, а. с. 61-62), рекомендовано позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона не цікавиться нею, не виявляє бажання це зробити, є байдужою до її виховання та навчання, а під час проведення відповідної перевірки на неодноразові запрошення не з`явилася, у телефонній розмові повідомила, що на даний час вона фактично проживає у Черкаській області разом з іншим чоловіком та наміру повертатися додому не має, при цьому не заперечувала, що вона вже понад два роки не підтримує відноси з дочкою, не допомагає їй матеріально. При цьому згаданий висновок про доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на повно зібраних матеріалах проведеної перевірки, зокрема й інформації з місця проживання та навчання дитини, а також інформації, котра негативно характеризує відповідачку ОСОБА_2 , у тому числі й підтверджує наявності у неї заборгованості зі сплати аліментів та відсутності наміру погашати таку.

Вказаний висновок органу опіки та піклування затверджений рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 21.08.2025 року за № 10 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » (копія міститься у справі, а. с. 60).

Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року з відповідними протоколами до неї та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України «Про охорону дитинства».

Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України).

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни протиУкраїни» (заява № 39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій деться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант протии України» (заява № 31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06).

Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В силу ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову за результатами розгляду цієї справи.

Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 як матір протягом тривалого часу, а саме з часу розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_1 у березні 2023 року, тай близько року до цього, не бачиться й спілкується із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріально її не утримує, так як систематично допускає істотну заборгованість по сплаті аліментів, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням цієї дочки займається позивач ОСОБА_1 як її батько, то суд переконаний, що така поведінка відповідачки ОСОБА_2 аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до зазначеної неповнолітньої дочки.

При цьому суд також вважає за необхідне наголосити, що у судовому засіданні не встановлено наявності у відповідачки ОСОБА_2 реальних і об`єктивних перешкод для спілкування із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , при її бажанні. Навпаки, встановлено те, що зазначена відповідачка не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з цією дочкою, не зверталася у правоохоронні органи для встановлення її місця проживання, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування. Відповідачка ОСОБА_2 також не зверталася до позивача ОСОБА_1 з пропозицією щодо її участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, надання дитині матеріальної допомоги та її участі у додаткових витратах на дитину. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідачки ОСОБА_2 брати участь у вихованні своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 , яка без поважних на те причин не виявляє щодо власної неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, а цікавиться лише питанням щодо влаштуванням свого особистого життя й створення нової сім`ї, у котрій місця для дочки немає.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, належить позбавити відповідачу ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд враховує, що позивача ОСОБА_1 , який був мобілізованим, свого часу, а саме у листопаді 2023 року, було звільнено в запас за підпунктом «г» пункту 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається у ч. 12 цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу). Наведена обставина, на переконання суду, виключає можливість стверджувати про ініціювання ОСОБА_1 даного позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме задля його ухиленням від мобілізації на особливий період.

У суду також, у даному конкретному випадку, немає підстав для одночасного вирішення питання про стягнення аліментів на вказану дочку, оскільки такі аліменти вже стягуються з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухваленого 27.04.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 444/930/23 та номером провадження 2/444/483/2023, що 30.05.2023 року набрало законної сили, й при виконанні котрого у примусовому порядку власне й утворилась заборгованість відповідачки ОСОБА_2 зі сплати аліментів, що станом на дату ухвалення даного рішення, залишається непогашеною та лише збільшується.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 1 211 грн. 20 коп. й підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки АТ «ТАСКОМБАНК» від 21.06.2025 року за № ID 8961-6201-4983-1549 (копія міститься у справі, а. с. 1), з урахуванням відповідної позиції позивача ОСОБА_1 з вказаного приводу, який не ставить питання про їх стягнення на свою користь з відповідачки ОСОБА_2 у випадку задоволення вимог його позовної заяви, слід залишити за ним, відступивши таким чином від порядку розподілу судових витрат, визначеного у ст. 141 ЦПК України.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служби у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні вказаного позивача - Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, мають право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому чинним ЦПК України, тобто шляхом подання безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки ОСОБА_2 , яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області. Своєю чергою, апеляційна скарга на заочне рішення суду подається нею безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою ОСОБА_2 протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Відповідачка ОСОБА_2 , якій повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй складеного повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, код у ; місцезнаходження: вул. Львівська, 2, с-ще. Куликів, Львівський район, Львівська область, 80362; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет у ЄСІТС: наявний.

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; адреса електронної пошти: відсутня; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Повне рішення суду складено: 27 жовтня 2025 року.

Суддя Володимир МИКИТИН