28 жовтня 2025 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
секретар судового засідання Литвиненко В.М.,
з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Філатової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 ,третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини.
В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12.06.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 . На даний час, згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області, дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Це підтверджується довідкою про склад сім`ї №11 від 30.06.2025 р. Матір ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , проживає окремо. Відповідач не цікавиться життям сина, не спілкується з ним та не проявляє інтересу до дитини. Позивач повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Син ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №41. Позивач з сином грає у розвиваючі ігри, читає книжечки, розглядають розвиваючі картинки, розповідає казки тощо. ОСОБА_1 , офіційно працевлаштований та має стабільний дохід. Задля забезпечення своїй дитині, ОСОБА_3 , нормальних умов для розвитку та життя, та враховуючи, що матір дитини взагалі не цікавиться життям та розвитком їхнього сина, проживає окремо від них із сином, як на момент розірвання шлюбу, так і по даний час, позивач вважає, що єдиним вирішенням даного питання буде встановлення факту перебування дитини на утриманні батька.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Філатова А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської радив судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, наявні умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає позивача ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_2 . ОСОБА_6 вона знає з 5-6 років. А ОСОБА_2 це сестра її чоловіка. З ОСОБА_7 вона не спілкується ще з початку війни. Анна просто поїхала, і не повідомила нікого про це, дитина залишилась проживати з ОСОБА_8 . Час від часу свідок з чоловіком ходять до ОСОБА_8 та його сина ОСОБА_4 в гості, інколи можуть допомогти з доглянути за дитиною. Їй не відомо чи ОСОБА_9 надає кошти дитині.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона хресна сина позивача та відповідачки ОСОБА_11 . Їй відомо, що ОСОБА_11 проживає з ОСОБА_8 . ОСОБА_12 вона не бачила, ще з початку війни та не спілкується з нею. ОСОБА_8 сам доглядає за сином, інколи йому можуть допомогти батьки. Зараз ОСОБА_8 проживає в квартирі тещі. Їй також відомо, що брат ОСОБА_13 спілкується з ОСОБА_8 , та інколи допомагає ОСОБА_8 з дитиною.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження від 08 вересня 2020 року НОМЕР_1 виданого Рівненське міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (місто Львів), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Згідно копії рішення від 12 червня 2023 року у справі №569/2352/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 14.07.2019 року, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 .
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , виданої ОСББ «Павлюченка 16» від 30.06.2025 року, фактично за вказаною адресою проживають ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки від 30 червня 2025 року №65 Закладу дошкільної освіти (ясла-садок №41) інтелектуального напрямку Рівненської міської ради, ОСОБА_3 17 серпня 2020 року дійсно відвідує заклад дошкільної освіти №41, групу №3.
Згідно довідки від 02 липня 2025 року №66 Закладу дошкільної освіти (ясла-садок №41) інтелектуального напрямку Рівненської міської ради, ОСОБА_1 дійсно займається вихованням своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина завжди охайна, доглянута, спілкується з однолітками та вихователями. Батько завжди цікавиться дошкільним життям дитини, відвідує батьківські збори, є активним учасником різноманітних заходів що проходять в закладі дошкільної освіти. Дитину в дитячий садок приводить і забирає тато.
Згідно довідки від 26 червня 2025 року №189 Університету економіки і підприємництва, ОСОБА_1 дійсно працює з 16 січня 2025 року по теперішній час на посаді викладача циклової комісії з інженерії програмного забезпечення в Хмельницькому фаховому економіко-технологічному коледжі Університету економіки і підприємництва.
Позивачем до матеріалів справи долучено копії квитанцій про оплату за одяг та продукти а саме: від 20 лютого 2025 року на суму 2561 грн 76 коп; від 20 лютого 2025 року на суму 3694 грн 96 коп; від 13 березня 2025 року на суму 11 190 грн 79 коп; на суму 2770 грн 64 копійки від 07 квітня 2025 року; на суму 2120 грн 92 коп від 22 квітня 2025 року; на суму 3118 грн 49 коп від 25 квітня 2025 року; на суму 4600 грн 84 коп від 25.04.2025 року; на суму 3595 грн від 25 травня 2025 року; на суму 199 грн від 02 липня 2025 року; на суму 1662 грн 02 коп. від 03 липня 2025 року; на суму 155 грн від 19 червня 2025 року; на суму 529 грн від 21 квітня 2025 року; на суму 786 грн від 28 червня 2025 року; на суму 1000 грн від 15 квітня 2025 року.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).
Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені у статтях 150, 151 СК України.
Так, за приписами статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до частин першої - третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Позивач просить встановити факт самостійного виховання та утримання дитини, оскільки відповідачка не цікавиться життям сина, не спілкується з ним та не проявляє інтересу до дитини та у разі задоволення даного позову матір дитини не зможе в майбутньому мати будь-яких майнових претензій до дитини.
Доведення факту перебування дитини на утриманні стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо утримання дитини, то факт утримання дитини батьком може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі щодо виконання батьками обов`язків з виховання та утримання дитини.
З наданих суду доказів не можна вважати, що позивач є особою, який самостійно утримує дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В матеріалах справи відсутні докази існування або настання обставин, в силу яких батьківська правосуб`єктність матері дитини обмежена або припинилася.
Також суд звертає увагу, що заочним рішенням суду у справі 569/2352/23 визначене місце проживання дитини з батьком, відомостей про те, що батько звертався до відповідачки про стягнення аліментів чи додаткових витрат на утримання дитини матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про недоведеність позивачем перебування лише на його утриманні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сам факт проживання даної дитини з ним, не є беззаперечним доказом, самостійного утримання дитини. За таких підстав, суд вважає дану позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, а тому у порядку ст.141 ЦПК судові витрати слід покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення юридичного факту самостійного виховання та утримання дитини відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 30.10.2025 року.
Суддя Харечко С.П.