Справа № 302/422/21
Провадження № 2/302/144/25
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31 жовтня 2025 року селище Міжгір`я Закарпатської області

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., розглянувши матеріали цивільну справу за позовом Хустської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Міжгірського районного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом Хустської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2025 року позовну заяву Хустської окружної прокуратури в інтересах держави залишено без руху для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме: подання суду доказів внесення на депозитний рахунок Міжгірського районного суду грошових коштів у розмірі вартості земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0052, оцінка (експертно-грошова оцінка) якої здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Позивачу надано судом строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Копія ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.10.2025 року про залишення позовної заяви без руху позивачем було отримано 14.10.2025, що підтверджується відповідною розпискою.

Крім того, інформація про рух справи наявна на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://vs.zp.court.gov.ua/, в загальному доступі, та ухвала про залишення позовної заяви без руху опублікована в Єдиному Державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п.27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003).

15 жовтня 2025 року на адресу суду прокурором подано письмові пояснення щодо необхідності внесення коштів від 14.10.2025 вих. № 07-54/1-5586вих25. В поясненні прокурор зазначає, що вважає ухвалу про залишення позовної заяви без руху необґрунтованою, з тих підстав, що позов було подано до суду 21.04.2021. Ухвалою від 19.05.2021 було відкрито провадження в справі, яка в подальшому неодноразово розглядалась судами апеляційної (30.03.2023, 15.08.2024) й касаційної (28.06.2023) інстанцій та була повернута на новий розгляд до суду першої інстанції постановою Верховного Суду від 22.01.2025. На час подання позову до суду, яке відбулось до набрання чинності Законом України №4292-ІХ, позовна заява відповідала вимогам чинного процесуального закону. Відповідно до положень ч. 3 і 4 ст. 3 ЦПК України та ст. 58 Конституції України, з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 № 1-зп/1997 прокурор зауважує про пряму дію в часі норм процесуального закону й стверджує про некоректність посилання на п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ, який містить матеріальні норми. З врахуванням п. 110 постанови ВС від 26.04.2023 прокурор заявляє, що застосування зворотньої дії процесуальних норм у часі встановлює для нього додаткові обов`язки порівняно з існуючими на час звернення з позовом до суду й, відтак, обмежує його право на звернення до суду. Зауважив, що згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №4292-ІХ Кабінету Міністрів України доручено впродовж трьох місяців розробити механізм реалізації цих норм, чого ще не зроблено. Звертає увагу на передання 10.09.2025 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 922/2555/21 з огляду на наявність виключної правової проблеми щодо застосування аналогічних норм Господарського процесуального кодексу України до позовів поданих до набрання чинності вказаним законом, щодо позовів поданих прокурором та позовів поданих до недобросовісного набувача. З врахуванням наведеного прокурор уважає, що підстави для внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна відсутні.

Суд уважає за необхідне обговорити подані прокурором пояснення щодо необґрунтованості ухвали про залишення позову без руху й доводи про відсутність підстав для внесення на депозитний рахунок суду та з`ясувати можливість уважати виконаними вимоги ухвали про залишення позову без руху й перевірити можливість призначення справи до розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без руху, суд взяв до уваги не тільки положення абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України. Суд зауважив, що недотримання прокурором вказаної норми процесуального закону перешкоджає на стадії ухвалення рішення виконати вимоги чинних положень ч. 14 ст. 265 ЦПК України. Також суд акцентує увагу на чинних положеннях ч. 5 ст. 390 ЦК України, відповідно до яких суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Відтак суд констатує, що, за діючого правового регулювання, невнесення прокурором на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна є не формальним недоліком, який існує лише на стадії прийняття позову до розгляду та дозволив залишити позов без руху. Натомість зазначена обставина є істотною позаяк об`єктивно унеможливлює завершити розгляд справи та ухвалити рішення з дотриманням вимог закону.

Суд зауважує, що у зв`язку з внесеними законодавчими змінами прокурору було надано максимальний строк, в межах визначеного законом, для приведення позову у відповідність до актуальних норм процесуального кодексу. Відтак право прокурора на звернення до суду не було обмежено натомість надано можливість забезпечити виконання процесуальних приписів, що в свою чергу, дало б змогу вирішити справу з дотриманням процесуальних і матеріальних норм.

Суд констатує, що станом на 31 жовтня 2025 року вимоги ухвали про залишення без руху прокурором не виконані, недоліки позову прокурором не усунуто, доказів внесення на депозитний рахунок Міжгірського районного суду грошових коштів у розмірі вартості земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0052, оцінка (експертно-грошова оцінка) якої здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви не подано. Зазначена обставина, за переконанням суду, унеможливлює ухвалення рішення в справі, а відтак і призначення справи до розгляду.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07.07.1989 року в справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до приписів ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Позивачем вимоги ухвали суду не виконані, недоліки до теперішнього часу позивачем не усунуті та питання про продовження строку для усунення виявлених недоліків не порушувалось.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Застосоване обмеження, в даному випадку є не тільки й не стільки додержання процесуальної форми і змісту пред`явленої до суду позовної заяви, тобто додержання умов її прийнятності, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі. Натомість наявність недоліку, який суд запропонував усунути протягом визначеного строку створює перешкоди для вирішення справи.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3); суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5).

Відтак у встановлений судом строк зазначені в ухвалі Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.10.2025 недоліки прокурором не усунуті та належних доказів на усунення викладених в ухвалі суду недоліків до теперішнього часу на адресу суду прокурором не представлено.

Процесуальним наслідком невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху є визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Оскільки недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без руху у визначений судом строк прокурором не усунуті позовна заява із додатками до неї, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, вважається неподаною та повертається прокурору.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити прокурору, що згідно з положеннями ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст.185, ст. 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Хустської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, про визнання наказу недійсним та витребування земельної ділянки, - вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити прокурору, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик