УХВАЛА

03 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 419/1239/12

провадження № 61-13123ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 15 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 17 вересня 2025 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2024 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

в особі філії Дніпропетровського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»)

звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило суд винести додаткове рішення у справі № 419/1239/12, яким визначити точну грошову суму, присуджену до стягнення згідно позовних вимог АТ «Ощадбанк».

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня

2025 рокузалишено без змін.

У жовтні 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду

із касаційною скаргою на ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30,

32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження

у касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про відмову ухвалити додаткове рішення (пункт 20 частини першої статті 353

ЦПК України).

Таким чином, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 15 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 17 вересня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 20 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали суду в апеляційному порядку.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць