Справа №534/2160/25
Провадження №2/534/864/25
03 листопада 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі суду головуючого судді Малюк М.В.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О.,
учасники справи не з`явилися,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Стислий виклад позиції позивача
ТОВ «Фінпром Маркет» (далі позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 (далі відповідач) заборгованість за договором №1193312 у сумі 13 250,26 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3 500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики №1193312 (далі кредитний договір), який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 5 000,00 грн, строком на 20 днів.
26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» укладено договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у томі числі за договором позики №1193312 від 03.05.2021.
03.04.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено наступний договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, у томі числі за договором позики №1193312 від 03.05.2021.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором позики виникла заборгованість у сумі 13 250,26 грн, з яких: 4 942,86 сума заборгованості за кредитом, 8 307,40 сума заборгованості за відсотками.
Посилаючись на порушення прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити повністю.
Відповідач правом відзиву на позовну заяву не скористався, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
25.09.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Правом відзиву на позовну заяву не скористався.
03.11.2025 у відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду цієї справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (частина 2 статті 247 ЦПК України).
Встановлені Судом обставини
Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 03.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1193312.
Відповідно до пункту 1 Договору, за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики.
У пункті 2 Договору встановлено такі умови надання позики:
сума Позики 5 000,00 грн;
строк Позики (Строк Договору) 20 днів;
процентна ставка (базова) /день 1,99 % (фіксована).
Дата надання позики 03.05.2021; дата повернення позики (останній день) 23.05.2021, знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 1,89%; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка, % - 689,85%; орієнтовна загальна вартість позики, у грн 6890,00 грн.
Згідно пункту 5 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
У пункті 11 Договору зазначено інформацію стосовно позичальника ОСОБА_1 , зокрема: рахунок: НОМЕР_1 .
Відповідно до платіжної інструкції/операція, 03.05.2021 на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , позикодавцем перераховані грошові кошти в сумі 5 000,00 грн.
26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» (новий кредитор) укладено договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі за договором позики №1193312 від 03.05.2021 на загальну суму 13 250,26 грн, на підтвердження чого свідчить витяг з реєстру боржників до договору факторингу, підписаний клієнтом та фактором.
На підтвердження набуття новим кредитором права вимоги до відповідача за договором №1193312 свідчать, зокрема, сам договір факторингу №2610 від 26.10.2021, реєстр боржників до договору факторингу, згідно з яким до портфеля заборгованості включені зобов`язання відповідача ОСОБА_1 в сумі 13 250,26 грн, акт прийму-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
Факт розрахунку нового кредитора з попереднім кредитором за набуті права вимоги до боржників, у тому числі, відповідача за договором позики, підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог, що відповідає умовам договору факторингу.
03.04.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» (наступний кредитор/позивач) укладено договір факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023, за умовами якого ТОВ «Фінансова Компанія «Управління активами» відступило позивачеві за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, у тому числі до відповідача за договором позики №1193312 від 03.05.2021 на загальну суму 13 250,26 грн, на підтвердження чого свідчить витяг з реєстру боржників до договору факторингу, підписаний клієнтом та фактором.
На підтвердження набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором позики №1193312 свідчать, зокрема, договір факторингу від 03.04.2023 №030423-ФМ, реєстр боржників до цього договору, згідно з яким до портфеля заборгованості включені зобов`язання відповідача ОСОБА_1 у сумі 13 250,26 грн, акт прийму-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 03.04.2023 №030423-ФМ.
Факт розрахунку наступного кредитора/позивача з попереднім кредитором за набуті права вимоги до боржників, у тому числі, до відповідача за договором позики, підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог, що відповідає умовам договору факторингу.
Означені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.
З наданого позивачем детального розрахунку боргу за договором від 03.05.2021 №1193312 убачається, що відповідачем проведено часткову оплату за цим договором, зокрема: 26.05.2021 відповідачем сплачено 57,14 грн, які направлені позивачем на сплату тіла кредиту.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість за договором №1193312 від 03.05.2021 на загальну суму 13 250,26 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом позики 4 942,86 грн, суми заборгованості за відсотками 8 307,40 грн.
З огляду на предмет спору, для суду підлягають вирішенню питання,
по-перше, щодо реальності права вимоги, відступленого позивачеві, тобто укладення договору позики між первісним кредитором та відповідачем;
по-друге, стосовно переходу права вимоги від первісного до нового кредитора за договором факторингу;
по-третє щодо відступлення права вимоги від нового кредитора до наступного кредитора/позивача та наявності підстав стягнення заборгованості.
До спірних правовідносин належать застосуванню норми Глави 71 ЦК України щодо правовідносин за договором позики та норми глави 47 цього кодексу щодо підстав та порядку заміни кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до частини 1 статті 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
Отже договір позики є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.
Тому обов`язковою умовою укладення між сторонами договору позики має бути доведення факту передання позикодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом кредитного договору.
З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування первісним кредитором коштів за договором позики, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави (стаття 1083 ЦК України).
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінка Суду.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків.
Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики.
Із наданих позивачем доказів вбачається, що первісний кредитор та відповідач уклали між собою електронний договір позики №1193312 від 03.05.2021, відповідач згідно з умовами укладеного договору та додаткової угоди до нього отримав від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику в загальній сумі 5 000,00 грн. Договір укладено зі сторони позичальника шляхом його безпосереднього підписання позивачальником відповідачем електронним підписом.
Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
Згідно з вимогами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Платіжна інструкція, надана позивачем свідчить про передачу 03.05.2021 первісним кредитором відповідачу грошових коштів у загальній сумі 5 000,00 грн, передбачених договором.
Суд зазначає, що означена виписка містить усі необхідні реквізити первинного документа.
При вирішенні питання щодо реальності кредиту, суд застосовує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).
Так Верховний Суд у цій справі наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Суд не ставить під сумнів укладання між первісним кредитором та новим кредитором договору факторингу, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Управління Активами» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №1193312 від 03.05.2021, на підтвердження чого свідчать витяг з реєстру боржників до договору факторингу, підписаний клієнтом та фактором, акт приймання передавання Реєстру боржників за договором факторингу, акт зарахування зустрічних однорідних вимог.
Позивачем підтверджено факт набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором на підставі договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023.
Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача за договором позики.
Так договором позики між його сторонами погоджено, що позика відповідачеві надається строком на 20 днів, з 03.05.2021 по 23.05.2021. Отже відповідач мав сплачувати проценти саме в межах строку позики.
Суд наголошує, що у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, встановлених, зокрема частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України, позивачем не подано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо продовження строку виконання зобов`язань за означеним договором, пролонгації строку договору.
Натомість розрахунок заборгованості по процентах проведено позивачем за період із 03.05.2021 по 03.08.2025.
Отже, з огляду на строк позики, останній день якого спливає 23.05.2021, суд доходить висновку, що первісним кредитором нараховано, а позивачем пред`явлено відповідачеві проценти за користування кредитом поза межами строку позики.
Тож, вимога в цій частині є безпідставною, позаяк після сплину строку кредитування право кредитодавця нараховувати проценти припиняється.
Зазначаючи про безпідставність вимоги позивача щодо сплати процентів після спливу строку договору суд застосовує правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з якою після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зважаючи на це, розмір процентів, які мав сплатити відповідач за період позики складає 1 990,00 грн, виходячи з такого розрахунку: (5 000,00 грн х 1,99%/100) х 20, де, 5 000,00 грн сума отриманої позики, 1,99% - добова процентна ставка згідно з п.2 договору позики, 20 днів строк надання позики згідно з п 2 відповідного договору.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором від 03.05.2021 №1193312 у сумі 6 932,86 грн, з якої, 4 942,86 грн сума боргу за тілом кредиту (з урахуванням часткової оплати відповідачем заборгованості у сумі 57,14 грн), 1 990,00 грн сума боргу за нарахованими відсотками в межах строку позики.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статі 137 ЦПК).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК).
За правилами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивачем подано заяву про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача, крім витрат на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн, витрат на професійну правову допомогу в сумі 3 500,00 грн.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано суду такі документи:
- договір про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, укладений між адвокаткою Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», від імені якого на підставі Статуту діє директор Ґедзь О.В.;
- витяг з акту №14-П про приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, згідно з яким адвокатка Ткаченко Ю.О. надала наступну правову допомогу: вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви 500,00 грн; підготовка/складання позовної заяви до Боржника за договором позики у малозначній справі (Клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для Клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) 3 000,00 грн.
Оскільки позов ТОВ «Фінпром Маркет» задоволено частково, суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 267,46 грн, виходячи із розрахунку: (6 932,86 грн (розмір задоволеного позову) х 2 422,40 грн (сума сплаченого позивачем судового збору) : 13 250,26 грн (сума пред`явленого позову)) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 831,28 грн, виходячи з обрахунку: (6 932,86 грн (розмір задоволеного позову) х 3 500,00 грн (розмір витрат на правову допомогу позивача) : 13 250,26 грн (сума пред`явленого позову)).
Керуючись ст ст. 12, 78, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором №1193312 від 03.05.2021 в сумі 6 932 (шість тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 86 (вісімдесят шість) коп.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 267 (одна тисяча двісті шістдесят сім) грн 46 (сорок шість) коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн 28 (двадцять вісім) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя Марина МАЛЮК