Провадження № 2/204/5218/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення цивільної справи за підсудністю

31 жовтня 2025 року суддя Чечелівського районного суду м. Дніпра Чапала Г.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Чечелівського районного суду м. Дніпра за підсудністю зі Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначений позов направлений помилково та не може бути прийнятий до розгляду Чечелівським районним судом м. Дніпра з наступних підстав.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, та отримано відповідь №1952681, згідно якої відповідач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ворошиловського районного суду м. Донецька. Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Ворошиловському районному суду м. Донецька, було передано Селидівському міському суду Донецької області. Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду міста Дніпра з 02.09.2024 року.

Тобто згідно зареєстрованого місця проживання відповідача справа не відноситься до територіальної підсудності Чечелівського районного суду м. Дніпра і була направлена помилково.

Відповідно до правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, у якій сторони зареєстровані на непідконтрольній території України, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (абзац 1 частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Для з`ясування актуального місця проживання (перебування) відповідача судом був зроблений запит до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери та отримано відповідь №1952144, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно діючої довідки перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції (підсудності) Солом`янського районного суду міста Києва.

Отже, за зареєстрованим місце проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи справа також не належить до територіальної підсудності Чечелівського районного суду міста Дніпра, а знаходиться в межах територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України встановлює, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Одночасно з тим, частиною першою статті 378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З системного аналізу вимог чинного цивільного процесуального законодавства України випливає, що до провадження суду, якому справа була передана на розгляд із іншого суду, повинна бути прийнята лише у разі, якщо така справа передана в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, тобто справа, яка належить до територіальної юрисдикції (підсудності) такого суду. У разі помилкового направлення справи на розгляд іншому суду за підсудністю і повернення такої справи спір про підсудність відсутній.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 року у справі № 855/364/19, за якою розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30.

Суд звертає увагу, що розгляд справи належним судом є одним з елементів принципу верховенства права та права особи на судовий захист, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на вищенаведене, встановивши, що зареєстроване місце проживання відповідача як внутрішньо переміщеної особи знаходиться в межах територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду даної справи Чечелівським районним судом міста Дніпра, у зв`язку із чим справа підлягає передачі за підсудністю як помилково направлена.

Відповідно до частини третьої статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 31, 32 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (03680, м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя