провадження № 2/294/737/25
справа № 294/1847/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого - судді Білери І.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чуднів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради Житомирської області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як до так і після реєстрації шлюбу сторони будували міцні сімейні стосунки, виховували дочку, вели спільне господарство, проте поступово їхні почуття почали згасати, відповідач перестав допомагати позивачці як фізично так і матеріально, тому згодом сімейні відносини між позивачкою та відповідачем почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до остаточного їх припинення. У відносинах сторін немає проявів любові та поваги один до одного, вони є чужими людьми, мають різні погляди на шлюб та з січня 2021 проживають окремо. Шлюб сторін розпався остаточно та існує лише формально. У зв`язку з чим позивачкою було прийнято рішення подати заяву про розірвання шлюбу. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку відмовлявся надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, остання була змушена звернутися до суду з метою стягнення аліментів з нього. Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області в справі №294/297/21 від 06.04.2021 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання спільної доньки в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 разом з дочкою зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , який на правах власності належить матері позивачки, фактично проживають у м Житомир. В будинку створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Позивачка дуже любить свою доньку має можливість забезпечити її усім необхідним та вважає, що в інтересах дочки проживати саме з нею, оскільки позивачка має можливість створити всі необхідні умови для її проживання та нормального розвитку, турбуватися про доньку та виховувати її в атмосфері любові, надати достойне матеріальне забезпечення, фізичний і духовний розвиток. Також позивачка зазначає, що не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо їхньої доньки, однак вважає, що ОСОБА_4 все ж краще проживати окремо від батька, оскільки, останній весь свій час присвячує на задоволення своїх власних потреб, при цьому нехтуючи інтересами дитини, що шкодить її розвитку, а також має схильність вчиняти домашнє насильство, зокрема погрожувати позивачці фізичною розправою та висловлюватися нецензурною лайкою в присутності дитини.

На підставі вищевикладеного, просить визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 головуючим суддею у справі № 294/1847/21 визначено суддю Білеру І.В.

Ухвалою суду від 28.02.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03.04.2025.

Ухвалою суду від 03.04.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Житомирської області та зобов`язано останню надати відповідний висновок, у зв`язку з чим в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою суду від 01.07.2025 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з Орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Житомирської області на Орган опіки та піклування Житомирської міської ради Житомирської області та зобов`язано останніх надати відповідний висновок, підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті.

27.03.2025 від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки, посилаючись на те, що в 2022 році відповідача було призвано на військову службу, з того часу останній фактично ніяким чином не міг бачитись з донькою. Крім того зазначає, що позивачка сама не надає можливості зустрітися дитині з батьком, оскільки відмовляється називати адресу свого фактичного проживання. Також відповідач на користь позивачки сплачує значну суму аліментів на утримання доньки та ввжає, що остання не займається реальним вихованням дитини, а лише формально з нею проживає з метою стягнення грошових коштів з відповідача, так як останній перебуває в ЗСУ та має значний дохід.

Позивачка ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якій вказала, що переконана, що участь батька в житті дитини є необхідною та важливою, тому ніколи не перешкоджала батькові бачитись із донькою. Крім того, з батьками відповідача за попередньою згодою були узгоджені такі побачення, однак баба з дідом втратили інтерес до побачень з внучкою і такі наміри в подальшому у них зникли. Крім того позивачка зазначає, що за час перебування у шлюбі з відповідачем, останній мав схильність зловживати алкоголем та керувати транспортними засобами в такому стані, за що неодноразово був притягнений до адміністративної відповідальності, залишати її саму з немовлям і до двох місяців не з`являтися, а в цей час витрати на її утримання з донькою несли батьки позивачки. В 2024 році позивачка створила нову сім`ю, на сьогодні вони разом з чоловіком піклуються про ОСОБА_4 , діють лише в інтересах дитини та дбають про її благополуччя та розвиток. Тому просить суд визначити місце проживання дитини з нею.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання 30.10.2025 не з`явилася, через систему "Електронний суд" подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивачки - адвокат Кравчук В.І. в судове засідання 30.10.2025 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник 30.10.2025 в судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі відповідача. При прийнятті рішення просять прийняти до уваги висновок Служби у справах дітей м. Житомира.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, - в судове засідання не з`явився. 29.10.2025 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. При прийнятті рішення підтримують висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, доданий до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 27.06.2020 та на даний час розірвано, сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.7).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 25.11.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7-на звороті).

Згідно довідки-характеристики, виданої Карповецьким старостинським округом Вільшанської сільської ради на ОСОБА_5 , 2002 р.н., остання навчається індивідуально в державному університеті «Житомирська політехніка». За поведінкою в громадських місцях і вдома характеризується задовільно. Компроментуючих матеріалів виконком Вільшанської сільської ради на ОСОБА_6 не має (а.с.6 на звороті).

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання відповідають санітарним нормам. Санітарний стан приміщення хороший. Квартира (будинок) знаходиться в задовільному стані. Наявність підсобного господарства та земельна ділянка. За вказаною адресою проживають: мати ОСОБА_8 , 1974 р.н., батько ОСОБА_9 , 1969 р.н., брат ОСОБА_10 , 1994 р.н., дочка ОСОБА_3 , 2020 р.н. (а.с.8).

Згідно довідок №39 та № 40, виданих КНП «Чуднівська лікарня», ОСОБА_7 на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.9).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17049263, виданого 14.12.2007, будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_8 (а.с.10).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування про визначення місця проживання ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 15.10.2025 за № 1431, враховуючи всі факти та обставини справи, а також, що дане рішення не позбавляє будь-кого з батьків у подальшому реалізувати власні права та обов`язки з виховання та утримання дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 .

Зважаючи на вік дитини, її думка в судовому засіданні не заслуховувалася.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків.

Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18).

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

При вирішенні питання про місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом враховується висновок Органу опіки та піклування, відповідно до якої доцільним є визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 .

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що матір`ю створено належні умови для виховання та розвитку дитини, з урахуванням висновку органу опіки та піклування, виходячи також із найкращих інтересів малолітньої ОСОБА_3 , яка фактично перебуває з матір`ю, але також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами та обов`язками батьків, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Батько дитини, який безумовно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 131, 141, 223, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради Житомирської області, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження чи на перегляд заочного рішення, якщо апеляційна скарга чи заява про перегляд заочного рішення подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, якщо їх не було подано. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи.

Суддя Ірина БІЛЕРА