Справа №676/2783/25
Номер провадження 2/676/1945/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Бондара О.О.

за участю секретаря судового засідання Коротун В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про припинення договору іпотеки та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до АТ «Сенс Банк» про припинення договору іпотеки та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовують тими обставинами, що зважаючи на акцесорний характер іпотечного зобов`язання відповідно до ч. 5 ст. З та ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, що підтверджено постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року - є свідченням припинення зобов`язань за договором іпотеки. Виконання кредитного зобов`язання позивачем в повному обсязі (шляхом виконання рішення Третейського суду від 21.04.2010 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 ) постає відповідною підставою для припинення іпотеки на підставі вищевказаних положень. У зв`язку із чим просить визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором від 21 березня 2008 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та гр. ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М., зареєстровано в реєстрі за № 190, скасувати іпотеку на квартиру та виключити з Державного реєстру іпотек - об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки - 6837752, номер запису про іпотеку 34805261, зняти заборону на нерухоме майно та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження - 34805270 від 21.03.2008 року, реєстратор приватний нотаріус Саварчук В.М., реєстраційний номер обтяження - 6836124.

Позивач та його представник адвокат Худняк В.А. в судове засідання подав заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Крім того просили стягнути витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача адвокат Панченко Д.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В матеріалах справи є відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що АТ «Сенс Банк» повністю заперечує проти позову, оскільки позивачем заявлені незаконні та необґрунтовані вимоги, виходячи з наступного. Позивач заявляє свої вимоги на тому, ним було в повному обсязі виконано зобов`язання за кредитним договором згідно рішення суду. Посилається на те, що 21.04.2010 року рішенням Третейського суду при асоціації українських банків було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 315 354,75 грн. та 3 553,65 грн. судового збору, видано виконавчий лист та пред`явлено до виконання. Вважає, що оскільки 06.02.2024 року було повністю погашено борг за ВП №72670515 заборгованість була погашена за рішенням суду в повному обсязі, виконавче провадження закінчено згідно постанови від 07.02.2024 року, то він належним чином виконав свої зобов`язання. Разом з тим, у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. При цьому, у даній справі умовами кредитного договору було передбачено його виконання саме у валюті кредиту - доларах США. Позивачем на виконання умов кредитного договору отримано кредитні кошти в розмірі 36 000 доларів США. На час постановлення судового рішення від 21.04.2010 р. сума боргу за кредитом становила в гривневому еквіваленті 315 354,75 грн., що по курсу валют 7,9259 за 1 долар США становило 39 787,87 доларів США. В свою чергу, позивачем погашено 06 лютого 2024 року 315354,75 грн, що еквівалентно 8 364,50 долари США, які надійшли на погашення 14.02.2024 року на відсотки по кредиту. Тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 18000 грн., АТ «Сенс Банк» вважає, що заявлена сума вартості послуг в розмірі 18 000 грн. є необгрунтованою, неспівмірною із заявленим позовом та характером важкості справи.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним -комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 966/371-634-4 від 20.03.2008 року.

На підставі вищевказаного Договору, сторони уклали кредитний договір № 966/369-632-68 від 21.03.2008 року, а також договір поруки № 966/370-632-69 від 21.03.2008 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. 25.06.2009 року до кредитного договору було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту № 966/369-632-68 від 21 березня 2009 року, що підтверджується в матеріалах справи.

21.03.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір, зареєстровано в реєстрі за № 190, відповідного до якого Іпотекодавцем ( ОСОБА_1 ) в іпотеку було передано Іпотекодержателю (АКБ «Укрсоцбанк») нерухоме майно, а саме: - квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 45,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 30,7 кв.м., кухні площею 5,8 кв.м., сполучених ванної кімнати та туалету загальною площею 3,0 кв.м., коридору площею 3,0 кв.м., вбудованих шаф 1,6 кв.м. та 0,5 кв.м., балкону площею 1,0 кв.м., що належить Іпотекодавцю на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири №2169 від 11.04.2007 року, посвідченого Шевчик Н.М., приватним нотаріусом Кам?янець-Подільського міського нотаріального округу, право власності на який зареєстроване Кам?янець-Подільським БТІ 11.04.2007 року.

У зв`язку з тим що ОСОБА_1 було порушено умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів та відсотків для погашення заборгованості за кредитом, у нього з`явилась заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк». У 2010 році Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 .

Рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.04.2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - 315 354 грн. 75 коп. заборгованості та 3553 грн. 65 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Надалі в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала справа № 6-5035/11 за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі ухвали суду від 12.12.2011 року було видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - 315 354 грн. 75 коп. заборгованості та 3553 грн. 65 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

10.08.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 6-5035/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - 315 354 грн. 75 коп. заборгованості та 3553 грн. 65 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

На підставі виконавчого листа № 6-5035/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 10.08.2023 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 72670515 та винесено постанову про опис та арешт (коштів) майна боржників від 06.09.2023 року № 8330, що підтверджується копією в матеріалах справи.

З метою закриття виконавчого провадження ВП №72670515, ОСОБА_1 здійснено повну оплату боргу, а саме 315 354 грн. 78 коп. заборгованості та відшкодовано витрати по розгляду справи.

06.02.2024 року через АТ КБ «Приватбанк» здійснено платіж в сумі 360841,57 грн.. на виконання виконавчого провадження ВП №72670515.

На підставі вищезазначеного, постановою від 07.02.2024 року винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Джубабою Д.О., керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження ВП №72670515.

Однак відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.02.2024 року на об`єкт нерухомості за адресою: квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 45,6 м. кв. на сьогодні продовжує діяти іпотека (номер запису про іпотеку (спеціальний розділ) 34805261, реєстраційний номер іпотеки - 6837752 ) та заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна (номер запису про обтяження 34805270, реєстраційний номер обтяження - 6836124).

Підставою для обтяження наразі є Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 190, виданий 21.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М.

В зв`язку із вищезазначеним, ОСОБА_1 звернувся до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про визнання кредитного зобов`язання припиненим та з метою припинення його забезпечення в формі іпотечного договору, однак у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 жовтня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредиту №966/369-632-68, укладеним 21 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 25 червня 2009 року), та зобов`язання ОСОБА_1 за договором іпотеки, укладеним 21 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» , іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 1 «Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно статті 651 ЦК України визначені підстави для розірвання договору: 1) договір (згода сторін); 2) рішення суду; 3) одностороння відмова від договору у повному обсязі; 4) інші підстави, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки.

Згідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту ст.ст. 526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі № 688/2994/22 було визначено, що відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Таким чином, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, зокрема, на підставі виконанням.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості, припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та судових вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється.

Вказана правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 липня 2016 року у справі № 6-118цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема. з договорів та правочинів (ч. 2 ст. 509 та ч. 2 ст. 11 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За таких обставин, скасування рішень державного реєстратора про погашення записів про іпотеку №7690429, №7691127 у Державному реєстрі іпотек, скасування рішень державного реєстратора про погашення записів про обтяження №7690975, №7691331 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є належним та ефективним способом захисту Позивача. Застосування вказаного способу захисту призведе до поновлення прав Банку як іпотекодержателя, а також дозволить задовольнити вимоги іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в майбутньому, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Із акту прийому-передачі наданих послуг від 23.01.2024 року, та розрахунок витрат на правничу допомогу до договору про надання правничої допомоги № 12/24 від 23 січня 2024 року, вбачається, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 18 000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору 1211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 204, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 12, 17, 23 Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 2, 13, 20, 24, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати іпотеку за іпотечним договором від 21 березня 2008 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та гр. ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Саварчуком В.М., зареєстровано в реєстрі за № 190 припиненою.

Скасувати іпотеку на квартиру та виключити з Державного реєстру іпотек об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 6837752, номер запису про іпотеку 34805261.

Зняти заборону на нерухоме майно та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження - 34805270 від 21.03.2008 року, реєстратор приватний нотаріус Саварчук В.М., реєстраційний номер обтяження 6836124.

Стягнути з АТ «Сенс Банк» на ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 гривень 20 коп. та витрати на правничу (правову ) допомогу в розмірі 15000,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач АТ «Сенс Банк» ( вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ).

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Бондар О.О.