Справа № 204/9951/25
Провадження № 2/204/4624/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складіголовуючої судді Чудопалової С.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 )до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова») (адреса місця знаходження: м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1) про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та просила суд стягнути грошові кошти невиплачені при звільненні у розмірі 42 762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 42 762,00грн. ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням, згідно наказу від 28.06.2023. До теперішнього часу позивач не отримувала заробітну плату при звільненні, тому змушена звернутися до суду з даною позовною заявою для захисту своїх трудових прав та інтересів.

Ухвалою суду від 23.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 13.10.2025 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» перебуває в тяжкому економічному стані, що спричинило фінансовою кризою в країні, через що виникли великі фінансові збитки та відсутність обігових коштів. Крім того, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 із вимогою про проведення розрахунку їй при звільненні до підприємства не зверталась, у зв`язку з чим, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Приписами ч. 8 ст. 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 .

Згідно наказу № 891-вк від 28.06.2023, позивача було звільнено за власним бажанням з 28.06.2023, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Відповідно довідки № 97/181 від 30.09.2025, виданої головним бухгалтером ДП «ВО ПМЗ ім. Макарова», заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_2 складає 42 762,00 грн., в період з травня 2021 по липень 2024.

Із наданого відзиву на позовну заяву вбачається, що представником відповідача вказаний розмір заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_2 визнавався.

У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У статті 116 КЗпП Українизазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Судом встановлено, що на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складає 42 762,00 грн., станом на дату розгляду справи заборгованість повністю не виплачена.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши заявлені вимоги позивача, перевіривши розрахунок заборгованості по заробітній платі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 42 762,00грн.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 47,115, 116, КЗпП України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» про стягнення заборгованості по заробітній платі- задовольнити.

Стягнути із Державного підприємства виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість по заробітній платі та остаточного розрахунку у сумі42 762(сорок дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, яка визначена без утримання податку з доходу фізичних осіб й інших обов`язкових платежів.

Стягнути із Державного підприємства виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );

Відповідач Державне підприємство виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова, , (місцезнаходження: вул. Криворізька, буд. 1, м. Дніпро, 49008).

Суддя: С.В.Чудопалова