Справа № 128/788/25
Провадження 2/127/1821/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Обертун Н.М.,

представника позивача - Іваницьких Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області звернулося Акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 03.09.2020. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 7 000, 00 гривень, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, п. 5.19. кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. Станом на 28.12.2022 відповідач прострочив зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 20.11.2024 становить 8 401, 62 гривень, що є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 у розмірі 8 401, 62 гривень станом на 20.11.2024. Також, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.03.2025 матеріали цивільної справи були передані за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2025 цивільну справу прийнято до свого провадження, вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

На виконання вимог ч. 7 ст. 43 і абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України та ухвали суду від 01.04.2025 позивачем надано до позову, поданого до суду в електронній формі, докази надсилання відповідачу за адресою його місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, листом з описом копії позовної заяви із доданими до неї документами (трекінг відправлення 261). (т. 1 а.с. 60-60зв.)

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 01.04.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 01.04.2025 о 19 год. 45 хв., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу. (т. 1 а.с. 54зв.) Крім того, поштове відправлення із ухвалою суду від 01.04.2025, після його повторного направлення за адресою місця проживання (перебування) відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, було вручено особисто відповідачу 26.04.2025. (т. 1 а.с. 55-56, 84) Суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомленим про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 2, п. 3 і абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 01.04.2025 вважається врученою відповідачеві 02.04.2025 і 26.04.2025.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач особисто ознайомився із матеріалами справи 30.04.2025 в суді. (т. 1 а.с. 85)

Як встановлено ухвалою суду від 08.05.2025, у строк встановлений судом ухвалою від 01.04.2025, на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладеними у ньому запереченнями щодо задоволення позову. Так, відповідач зазначив, що підпис, який міститься у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг, йому не належить, платіжну картку Monobank він не отримував.

Ухвалою суду від 08.05.2025 витребувано у АТ «Універсал Банк» оригінал анкети-заяви ОСОБА_1 до договору про надання банківських послуг від 03.09.2020, заборгованість за яким є предметом спору у даній справі, і вирішено провести розгляд даної цивільної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У строк, встановлений ухвалою суду від 01.04.2025, від позивача надійшла відповідь на відзив із викладеними у ній поясненнями, міркуваннями і аргументами щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивами їх відхилення.

На виконання вимог ухвали суду від 08.05.2025 позивачем на адресу суду 16.05.2025 було направлено витребуваний доказ (одержано судом 19.05.2025).

В ході судового засідання, яке відбулось 22.05.2025, відповідач подав клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, яке в наступному засіданні просив залишити без розгляду.

Так, 14.07.2025 судом було залишено без розгляду клопотання відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи, про що постановлено відповідну ухвалу без оформлення окремого документа, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 15.07.2025 відповідачу було продовжено процесуальний строк, встановлений судом ухвалою від 01.04.2025, для подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву.

21.07.2025, у встановлений судом строк, від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив із викладеними у них поясненнями, міркуваннями і аргументами щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотивами їх відхилення.

31.07.2025 на електронну пошту суду і 04.08.2025 засобами поштового зв`язку від позивача надійшли додаткові пояснення, які були прийняті судом до розгляду, про що 14.10.2025 постановлено відповідну ухвалу без оформлення окремого документа, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання, в якому заслуховувалось вступне слово учасників справи, представник позивача не з`явився, тому судом було розпочато розгляд справи по суті за відсутності представника позивача, приймаючи до уваги підтримання ним позовних вимог в повному обсязі, як те вбачається із змісту заяв по суті справи, досліджуючи при цьому письмові пояснення викладені у цих заявах. В подальшому, з`явивившись в засідання 28.10.2025, представник позивача, надаючи пояснення по суті спору, посилалась на доводи, викладені стороною позивача в заявах по суті справи.

Відповідач в засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, аргументуючи тим, що ним не підписувалась анкета-заява від 03.09.2020, договір із позивачем він не укладав, платіжну картку не отримував, кредитними коштами не користувався.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.09.2020 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг з метою відкриття поточного рахунку у гривні на своє ім`я з встановленням кредитного ліміту, вказаному у мобільному додатку. (т. 1 а.с. 244)

Водночас, в ході розгляду справи відповідач заперечував підписання вищевказаної анкети-заяви і, відповідно, укладення із позивачем договору про надання банківських послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ході розгляду справи судом неодноразово зверталась увагу відповідача на те, що для ідентифікації виконавця підпису, що має значення для справи, враховуючи висловлені відповідачем заперечення, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. У зв`язку із чим судом було роз`яснено право відповідача клопотати перед судом про призначення почеркознавчої експертизи, яким спочатку відповідач скористувався, але згодом просив суд залишити таке клопотання без розгляду.

Так, в ході вирішення клопотання про призначення у справі експертизи, судом на виконання положень ч. 1 ст. 107 ЦПК України в частині визначення матеріалів необхідних для проведення експертизи, враховуючи при цьому положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5 із змінами), було зобов`язано відповідача надати суду вільні та умовно-вільні зразки його підпису і повідомлено про необхідність відібрання експериментальних зразків його підпису, роз`яснивши при цьому, що саме є такими зразками. Однак, відповідач згодом відмовився від проведення почеркознавчої експертизи, заявивши про залишення його клопотання про проведення у справі експертизи без розгляду, що враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, було задоволено судом 14.07.2025 (ухвала суду постановлена без оформлення окремого документа та занесено до протоколу судового засідання).

Щодо тверджень відповідача про візуальну невідповідності підпису в анкеті-заяві від 03.09.2020 його підписам в інших документах та у паспорті, то суд погоджується, зокрема, із доводами представника позивача, що особа може змінювати підпис під впливом певних факторів (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами). Крім того, на що суд неодноразово звертав увагу відповідача, суд не володіє спеціальними знаннями у почеркознавчій сфері, що не відноситься до сфери права, і не має права перебирати на себе повноваження експерта.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що також неодноразово було роз`яснено відповідачу в ході розгляду справи.

Так, посилання відповідача на те, що підпис, який міститься в анкеті-заяві від 03.09.2020 і його підпис, що міститься в інших документах та у паспорті, візуально різниться, враховуючи вищенаведене не заслуговують на увагу.

Отже, відповідачем не спростовано підписання ним анкети-заяви від 03.09.2020.

У вищевказаній анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank|Universal Bank), Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms і www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг.

Підписуючи вищевказану анкету-заяву, відповідач підтвердив, що: він отримав примірник договору в мобільному додатку monobank; він ознайомлений та згоден із умовами договору; інформація передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» йому надана шляхом її розміщення у договорі та на офіційному сайті банку; укладення ним договору і зобов`язання виконувати його умови.

Відповідач засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02519BF384698Е9DЕВ43270С7727Е64В0А3А65285376В7А0В2В745Е401ЕЕ24А86F, що буде використовуватися ним у мобільному додатку для засвідчення його дій. Відповідач засвідчив, що визнає УЕП є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також відповідач підтвердив, що усі наступні правочини (у т.ч. підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП (п. 6 анкети-заяви).

Твердження відповідача про те, що номер мобільного телефону, вказаний у анкеті-заяві від 03.09.2020 НОМЕР_2 , йому не належав, є недоведеними належними й допустимими доказами.

Так, із повідомлення ПАТ «ВФ Україна» на звернення відповідача вбачається, що вищевказаний номер мобільного телефону дійсно не належить ОСОБА_1 , однак станом саме на 10.07.2025. (т. 2 а.с. 28) Водночас даний номер телефону вказувався в анкеті-заяві станом на 03.09.2020. Даних про те, що саме станом на 03.09.2020 вказаний номер телефону не належав ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Крім того судом прийнято до уваги, що дані для анкети-заяви повідомляються безпосередньо заявником (клієнтом).

У відповідності до п. 6.5 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта з використанням смартфону Клієнта. Згенерований особистий ключ Клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується а Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.

Отже, без використання смартфона відповідача, без встановленння на ньому мобільного додатку і без ідентифікації відповідача, генерація ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, вказаним у п. 6 анкети-заяви, була унеможливлена.

Із змісту анкети-заяви від 03.09.2020 вбачається, що її підписанням ОСОБА_1 підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу; інша інформація/документи, надані ним банку, є повною і достовірною у всіх відношеннях. При цьому ОСОБА_1 зобов`язався повідомляти банк про будь-які зміни в цих документах/інформації не пізніше 3 днів від настання таких змін.

Також із вищевказаної анкети-заяви вбачається, що її підписанням відповідач підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної картки Monobank та Тарифів і відкриття йому на виконання умов договору поточного рахунку у гривні в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 .

Наведене вище узгоджується із довідкою, виданою 20.11.2024 позивачем, а також випискою по рахунку. (т. 1 а.с. 18-19) Згідно даної довідки, зокрема, ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_3 (картковий рахунок № НОМЕР_1 ) і видано платіжну картку Monobank (тип картки Чорна), яка активна до 08/24.

Судом прийнято до уваги, що у відповідності до п. 2.1 - п. 2.3 розділу ІІ «Умови випуску та користування Платіжними картками» Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Процедура випуску картки визначається Банком самостійно. При прийнятті рішення про випуск картки Банк видає Платіжну картку Клієнту і забезпечує розрахунки з використанням даної Платіжної картки. Картка передається Клієнту:

- у віртуальному вигляді у Мобільному додатку, або

- особисто уповноваженим співробітником, або

- доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом. (т. 1 а.с. 175-238зв.)

Із анкети-заяви від 03.09.2020 вбачається, що представником банку ОСОБА_2 було проведено ідентифікацію та верифікацію клієнта ОСОБА_1 . Зокрема, представник банку підтвердив, що надані клієнтом документи перевірено в його присутності на чинність (дійсність) та наведені вище копії відповідають оригіналу, засвідчивши при цьому справжність підпису (підписів) який (які) зроблені у його присутності.

Вищевказані дії представника банку підтверджуються, зокрема, фото ОСОБА_1 із власним паспортом в руках, зробленим за місцем видачі картки (ТЦ «Мегамолл», що знаходиться у м. Вінниці по вул. 600-річчя, 17Е) та скріншотом із робочого столу клієнта щодо отримання картки. (т. 1 а.с. 173-174).

В судовому засіданні судом досліджено оригінал паспорту відповідача і встановлено відповідність його копії, наявної в матеріалах справи, оригіналу.

Із офіційного сайту позивача, доступ до якого є публічним, вбачається перелік пунктів видачі карт monobank (Universal Bank), до якого, зокрема, входить й пункт видачі у торговому центрі «Мегамолл» у м. Вінниці за адресою: вулиця 600-річчя, 17-Е, у магазині «Алло».

Встановлені судом вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 03.09.2020 було укладено договір про надання банківських послуг.

Позивач вважає, що відповідачем порушено умови вищевказаного договору, заборгованість за яким підлягає стягненню в примусовому порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що «Мonobank» це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною клієнтом в анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що платіжна картка була отримана клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Судом прийнято до уваги, що до позовної заяви позивачем додано примірник Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank в редакції, що діє з 27.11.2021. Тобто, ця редакція Умов і правил не діяла на момент укладення між сторонами договору.

Разом з тим, АТ «Універсал Банк», ознайомившись із відзивом позивача, надало відповідь, у якій зазначило, що всі редакції Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» опубліковані і є безперервно доступними на офіційному інтернет-ресурсі банку. На момент укладення між сторонами договору чинною була редакція Умов і правил, затверджена протоколом правління № 33 від 26.08.2020.

Позивачем надані суду Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, в редакції затвердженій протоколом правління № 33 від 26.08.2020, які набули чинності з 01.09.2020 і, відповідно були чинними на момент укладення договору із відповідачем. (т. 1 а.с. 175-238зв.)

Зокрема, у додатках до відповіді на відзив АТ «Універсал Банк» зазначило посилання на вищевказані Умови і правила в редакції, чинній станом на дату підписання анкети-заяви, які доступні в публічному просторі: https://monobank.ua/terms?file=umovy-2020-09-01.pdf.

Судом встановлено, що надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, в редакції затвердженій протоколом правління № 33 від 26.08.2020 і чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідають розміщеним на офіційному сайті банку в цій же редакції, доступ до яких є публічним.

Вказані Умови і правила були чинними на момент укладення кредитного договору та містять умови випуску та користування платіжними картками, Паспорт споживчого кредиту monobank, Таблицю обчислення вартості кредиту monobank.

У справі встановлено, і про це, зокрема, зазначає позивач у своїх додаткових поясненнях від 14.05.2025, що існує певний механізм реєстрації та отримання банківських послуг, який включає в себе поетапні дії клієнта (позичальника) з метою отримання банківських послуг, які були виконані відповідачем.

Відповідач своїм підписом в анкеті-заяві від 03.09.2020 підтвердив, що він ознайомлений і погоджується, зокрема, з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank|Universal Bank, які отримані ним у мобільному додатку monobank.

У свою чергу, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank|Universal Bank перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору, зокрема, з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору.

При цьому, програмне забезпечення АТ «Універсал Банк» не допускає надання будь-яких банківських послуг щодо продуктів «Monobank» без ознайомлення та погодження з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк». Тобто, без отримання та ознайомлення із вказаними вище документами (додатками) договір між сторонами не міг бути укладений.

Отже, посилання сторони відповідача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц у спірних правовідносинах є безпідставним та нерелевантним.

Як вже зазначав суд, відповідач підтвердив свою обізнаність і згоду з вищевказаними документами, про що вказав 03.09.2020 в анкеті-заяві, яку підписав власноруч.

Крім того суд зауважує, що згідно із п. 2.4 - п. 2.4 розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком:

- при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або

- при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку.

З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки. (т. 1 а.с. 175-238зв.)

Як вбачається із матеріалів справи, отримана 03.09.2020 відповідачем платіжна картка того ж дня була активована, що також унеможливлено без попереднього ознайомлення та погодження з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, приймаючи до уваги особливості проєкту monobank.

Суд прийшов до висновку, що при укладенні договору про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020, який є змішаним договором, договором приєднання, його сторонами було погоджено усі істотні умови договору.

Доказів того, що вищевказаний договір визнаний недійсним, суду не надано. Водночас правомірність правочину призюмується.

Судом прийнято до уваги, що у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути залишок заборгованості за наданим кредитом, тобто тіло кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відкриття позивачем відповідачу на виконання умов договору від 03.09.2020 поточного рахунку у гривні в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 і видачу йому платіжної картки Monobank (тип картки Чорна; картковий рахунок № НОМЕР_1 ), яка активна до 08/24.

Судом прийнято до уваги, що враховуючи здійснення банківського обслуговування проєкту «Monobank» дистанційно без відділень, до каналів дистанційного обслуговування відносяться:

-контактний центр банку, який здійснює обслуговування по телефону і месенджерах;

-мобільний застосунок і інші канали обслуговування в Інтернет;

-інформування через SMS, e-mail або месенджери (пп. 5.1. п. 5 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank).

В рамках дистанційного обслуговування банк надає клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в анкеті-заяві, або в мобільний додаток клієнта. Клієнт погоджується, що здійснення Банком автентифікації клієнта є підтвердженням його ідентифікації, а його електронний підпис є аналогом власноручного підпису клієнта. Ідентифікація клієнта для доступу до мобільного застосунку здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, які передбачені між банком і клієнтом (засоби ідентифікації: номер телефону клієнта, особистий ПІН-код, сукупність цифрових та літерних компонентів тощо) (пп. 5.2., пп. 5.7.2. і пп. 5.9.1. п. 5 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank).

За допомогою мобільного застосунку клієнт може отримувати інформацію про стан його рахунку (рахунків) в банку за допомогою текстових повідомлень. В умовах неможливості відправити клієнту в оперативному порядку виписку про стан рахунку, банк може відправити її через альтернативні канали (пп. 5.8.4. п. 5 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні анківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank).

Клієнт зобов`язаний на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному застосунку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього (пп. 4.2.19. п. 4 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank).

Неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків, а також операціях, проведених за Рахунках Клієнта, не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за Договором (пп. 8.2. п. 8 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank).

У відповідності до пп. 5.3. п. 5 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до застосунку, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України.

В обґрунтування розміру заборгованості відповідача перед позивачем, останнім, крім розрахунку заборгованості, надано виписку по особовому рахунку відповідача. (т.1 а.с. 15-18зв.)

Судом прийнято до уваги, що розрахунок заборгованості за договором не є належним доказом видачі та отримання кредиту, оскільки не є первинним документом, а також не є безспірним доказом розміру заборгованості, а є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, який оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2024 року у справі № 298/825/15-ц зроблено правовий висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, оскільки підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, містять записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та засвідчують виконані за день операції. Відтак, виписки за картковими рахунками можуть бути використані як належні докази щодо наявності заборгованості за кредитним договором.

Отже, з огляду на вищевказане, виписка по рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами.

Так, з виписки по рахунку відповідача вбачається, що останній користувався грошовими коштами: оплачував товари та послуги та, зокрема, частково погашав заборгованість за кредитним договором. (т. 1 а.с. 17-18зв.)

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становить 8 401, 62 гривень. (т. 1 а.с. 15-16зв.)

З виписки по рахунку відповідача судом встановлено, що станом на 20.11.2024 за період з 03.09.2020 відповідачем було внесено на рахунок усього 4 712, 00 гривень, а використано 13 113, 62 гривень.

Із п. 3 анкети-заяви вбачається, що відповідач просив встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Сторони правочину узгодили, зокрема, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів; у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3, 2 % на місяць з першого дня користування кредитом.

Згідно із довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 20.11.2024, встановлений відповідачу з 03.09.2020 кредитний ліміт в розмірі 3 000, 00 гривень було збільшено з 18.12.2021 до 7 000, 00 гривень. (т. 1 а.с. 20)

У відповідності до п. 5.4 розділу ІІ Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання.

Як вбачається з вищевказаної виписки, сума заборгованості складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту та суми овердрафту (мінусу по картці). У зв`язку з тим, що відповідач лише частково погашав заборгованість, вносив на карту менший розмір коштів, чим були його поточні витрати, виник указаний розмір заборгованості, який відповідачем не спростований.

У відповідності до узгоджених відповідачем із банком умов договору про надання банківських послуг від 03.09.2020, у разі нестачі коштів на рахунку позичальника для погашення нарахованих процентів, щомісячних платежів, банк такі нарахування зараховує як овердрафт. Як вбачається з виписки по рахунку відповідача, останній, використавши встановлений банком кредитний ліміт, продовжував користуватись кредитними коштами. У відповідності до ч. 1 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

У постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц Верховний Суд також вказав, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Відповідно до п. 10 підписаної відповідачем власноруч анкети-заяви від 03.09.2020, останній своїм підписом надав право та доручив АТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед АТ «Універсал Банк», що випливають з умов договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. При цьому відповідач, підписавши дану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, відповідно до ст.ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови договору та взяв на себе відповідні зобов`язання.

Умовами договору про надання банківських послуг від 03.09.2020 між сторонами погоджено, що здійснені з використанням коду доступу до додатка операції визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток, інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам чинного законодавства України, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому відповідач міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, він скористався. Однак відповідачем не спростовано належними й допустимими доказами факт укладення договору із позивачем, отримання ним кредитних коштів, а також розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. При цьому, судом враховується стандарт доказування «більшої вірогідності».

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України.

Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, кредитор має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Також, судом в ухвалі від 01.04.2025, як і безпосередньо в ході розгляду справи, було роз`яснено сторонам по справі наслідки ненадання суду доказів по справі, дії в разі неможливості надання доказів, а також право і порядок звернення до суду із заявами та клопотаннями.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові пояснення викладені ними в заявах по суті справи та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом стягнення на його користь з відповідача заборгованості станом на 20.11.2024 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 у розмірі 8 401, 62 гривень, що є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено сплату позивачем судового збору за подачу позову в сумі 2 422, 40 гривень (із застосуванням коефіцієнту 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що підтверджується платіжним дорученням від 07.02.2025. (т. 1 а.с. 10)

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422, 40 гривень, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (100 %).

До ухвалення рішення у справі ні позивач, ні відповідач не повідомили суд про неможливість надання доказів, що підтверджують розмір понесених інших судових витрат; про причини неможливості надання таких доказів. Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не має підстав та обов`язку вирішувати питання щодо встановлення учасникам справи терміну для надання суду доказів щодо розміру понесених витрат, як і призначати засідання для вирішення питання про судові витрати, вказуючи про це у резолютивній частині рішення (п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України).

Отже, доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи вищенаведене та керуючись Конституцією України, ч. 1 ст. 1, п. 3 і п. 6 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 12, 15, 16, 204, 207, 509, 525, 526, 527, 530, 549, 551, 610-612, 625-629, 633, 634, 638, 639, ч. 1 ст. 1048, ст. 1049, ч. 1 і ч. 2 ст. 1050, ч. 1 і ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість станом на 20.11.2024 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 03.09.2020 у розмірі 8 401, 62 гривень та судовий збір в сумі 2 422, 40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

Акціонерне товариство «Універсал Банк»: ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

Рішення суду складено 03.11.2025.

Суддя