Провадження № 2/635/275/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Омельник М.М.,

за участю секретаря судового засідання Сліпченко К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зупинення перерахування коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

Позивачем до суду подана заява про зупинення перерахування коштів по виконавчому провадженню № 54005088, що перебуває на виконанні в Охтирському відділі державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Державного бюджету України до вирішення справи № 635/12776/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення стягнення аліментів.

Заяву обґрунтовано тим, що на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2017 року, по справі № 583/146/17 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На виконанні Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, перебуває виконавче провадження № 54005088 з примусового виконання виконавчого листа № 583/146/17 Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Станом на 11.07.2025 на депозитному рахунку Відділу знаходяться кошти для погашення боргу по аліментах у сумі: 84917,05 грн, що підтверджується листом Охтирського ВДВС B Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.07.2025.

Листом Охтирського ВДВС в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.07.2025 ОСОБА_1 , було поставлено до відома, що кошти які знаходяться на депозитному рахунку Відділу для погашення боргу по аліментах у сумі: 84 917,05 грн по виконавчому провадженню № 54005088, будуть зараховані до Державного бюджету України.

У зв`язку з цим, просить задовольнити його заяву та зупинити перерахування коштів по виконавчому провадженню до Державного бюджету України до вирішення справи № 635/12776/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову - відсутні.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, з - поміж іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" за № 9 від 22грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи неповинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що на виконанні в Охтирському відділі державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 54005088.

Листом від 11.07.2025 за № 54552 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Богулю О.Ю. повідомлено, що 11.06.2024 та 10.07.2024 державним виконавцем на адресу ОСОБА_2 (стягувача) надсилались вимоги про надання розрахункового рахунку за стандартом IBAN для перерахування котів.

Станом на 11.07.2025 на депозитному рахунку Відділу знаходяться кошти для погашення боргу по аліментах у сумі: 84917,05 грн.

Зазначено, що відповідно до частини 7 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Як вбачається з листа від 11.07.2025 за № 54552 Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державний виконавець не повідомляв стягувача ОСОБА_2 про наявність стягнутих на її користь грошових сум.

Відповідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо припинення стягнення аліментів на утримання дитини, у зв`язку з тим, що дитина проживає із заявником (платником аліментів).

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

В силу положень ч. 1 ст. 14 ЦК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними догово-рами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Аналізуючи матеріали справи і доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту та поновлення порушених прав, суду не надано.

Само по собі пред`явлення позову про припинення стягнення аліментів не є підставою для зупинення перерахування коштів по виконавчому провадженню № 54005088.

Крім того, фактично звертаючись з заявою про зупинення перерахування коштів по виконавчому провадженню № 54005088, що перебуває на виконанні в Охтирському відділі державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Державного бюджету України позивач не погоджується з дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначених ст. 149 ЦПК України визначених і доведених для забезпечення позову.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України за N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення перерахування коштів на користь держави - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику - ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 29.10.2025.

Суддя М.М.Омельник