УХВАЛА

18 червня 2025 року

м. Київ

справа № 752/19748/20

провадження № 61-6956ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванюк Руслан Васильович, на постанову Київського апеляційного суду

від 3 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соболєва Вікторія Леонідівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванюк Р. В., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 3 вересня 2024 року, повний текст якої складено 9 вересня 2024 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалами Верховного Суду від 5 листопада 2024 року та від 23 квітня 2025 року касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 3 вересня 2024 року повернені.

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що її подано на виконання ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2025 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказану касаційну скаргу заявник подала до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і заявляє клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що представництво її інтересів здійснював адвокат Батюк О. О., однак останній зупинив право на зайняття адвокатською діяльністю, оскільки був мобілізований. Про вказані обставини адвокат заявника не повідомив. Крім того, заявник хворіла, тому з повним текстом оскаржуваної постанови ознайомилася лише 27 лютого 2025 року.

Враховуючи зазначення заявником у касаційній скарзі про те, що її подано на виконання ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2025 року, якою касаційну скаргу повернено, касаційний суд зазначає, що заявник має право подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку на подання 30 травня 2025 року касаційної скарги та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4

частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

В порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додала до касаційної скарги докази надсилання її копії та копій доданих до неї матеріалів учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Касаційна скарга містить клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що заявник не має доходів. Крім того, з початку повномасштабного вторгнення заявник перебуває за межами України на лікуванні.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує

5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону

України «Про судовий збір»).

На підтвердження майнового стану заявник надала: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26 жовтня 2024 року та від 25 березня 2025 року, з яких убачається, що за період з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2025 року інформація щодо доходів

ОСОБА_1 відсутня.

Верховний Суд зауважує, що для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.

Документ з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи особи, однак такий документ сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи (зокрема не підтверджує відсутність у особи права власності на нерухоме майно, оплатного права користування ним, права власності на транспортні засоби тощо).

Верховний Суд вважає, що надана заявником довідка є недостатнім доказом на підтвердження її скрутного майнового стану, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовляє.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір»

судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становив 2 102 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, позивачем пред`явлено одну вимогу немайнового характеру (про визнання договору купівлі-продажу недійсним), за яку підлягав сплаті судовий збір у розмірі 840,80 грн (2 102 *0,4).

Отже за подання касаційної скарги щодо вимоги немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 345,28 грн (840,80 х 200 % х 0,8).

Крім того, позивачем пред`явлено вимога майнового характеру (про визнання права власності на квартиру), однак подана касаційна скарга не містить відомостей щодо ціни позову (вартості спірної квартири).

Слід зазначити, що без надання заявником відомостей щодо дійсної ціни позову, касаційний суд позбавлений можливості визначити дійсний розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги.

За таких обставин заявнику необхідно надати докази на підтвердження вартості спірної квартири або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Тому за подання касаційної скарги щодо вимоги майнового характеру заявник має обрахувати судовий збір за наступною формулою: (А* 1 %* 200 % * 0,8), де А - це вартість спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102,

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, надати докази направлення копії цієї скарги учасникам справи та документ, що підтверджує сплату судового збору.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої

статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванюк Руслан Васильович, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іванюк Руслан Васильович, на постанову Київського апеляційного суду від 3 вересня

2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко