Справа № 646/210/24
№ провадження 2/646/2764/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.25 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 85 274,62 грн., посилаючись на те, що 20.05.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року.

07 липня 2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, укладеним між AT «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, в сумі 85 274,62 грн., з яких: 47 841,13 грн. - заборгованість за основним боргом; 8,19 грн. - заборгованість за відсотками; 37 425,30 грн. - заборгованість за комісіями.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.

Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, в сумі 85 274,62 грн., з яких: 47 841,13 грн. - заборгованість за основним боргом; 8,19 грн. - заборгованість за відсотками; 37 425,30 грн. - заборгованість за комісіями.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.01.2024 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заочним рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, в сумі 85 274 (вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн.. 62 коп., з яких: 47 841 (сорок сім тисяч вісімсот сорок одна) грн. 13 коп. - заборгованість за основним боргом; 8 (вісім) грн.. 19 коп. - заборгованість за відсотками; 37 425 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн.. 30 коп. - заборгованість за комісіями, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

10 січня 2025 року адвокат Ніколенко Максим Євгенович, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 30.04.2024 відповідачці ОСОБА_1 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 по справі №646/210/24.

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Максима Євгеновича про перегляд заочного рішення суду від 25.04.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 у справі №646/210/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами скасовано.

Призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

19.05.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на таке.

Розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами та не врахованими обставинами, які виникли під час виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 по справі №646/210/24 в рамках виконавчого провадження № 76764255.

11.12.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до приватного виконавця з метою виконання виконавчого листа від 25.04.2024 по справі № 646/210/24. За період відкриття виконавчого провадження №76764255 до скасування заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 по справі № 646/210/24 р. (до 09.05.2025 р.) з ОСОБА_1 було стягнуто 48 363, 86 грн., що по факту перевищує суму стягнення основної суми заборгованості зазначену в позовних вимогах 47 841,13 грн (довідка додається).

Тобто фактично основна сума заборгованості, яку бажає Позивач стягнути з Відповідача вже сплачена.

Проти стягнення 37 425,30 грн. заборгованості за комісіями та 8,19 грн. заборгованості за відсотками заперечують в повному обсязі та вважають даний вид штрафного стягнення необґрунтованим та безпідставним під час дії воєнного стану на території України.

Стосовно відсутності правових підстав нарахування штрафних санкцій з 24.02.2022 року по 12.12.2024 у розмірі 37425,30 грн. та комісії в розмірі 8,19 грн. в період дії воєнного стану (з 24.02.2022) повідомляють наступне.

Відповідно до Указу президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 07 серпня 2025 року.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тому у відповідності до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій Відповідачу, визначених статтею 625 ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення.

На період запровадженого воєнного стану та протягом 30 днів після закінчення якого не можна нараховувати і платежі передбачені статтею 625 ЦК України за договорами позики.

Таким чином, з початку введення воєнного стану 24.02.2022 року та протягом 30 днів після його закінчення відсутні законні підстави для нарахування штрафних санкцій (3% річних, інфляційні нарахування) в тому числі відповідно до ст. 625 ЦК України за договорами позики.

В даному випадку розрахунок штрафних санкцій, який наданий позивачем з 24.02.2022 по 12.12.2024 охоплює період дії воєнного стану, а відтак є неправомірним та безпідставним, та таким, що не може підлягати задоволенню.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за індивідуальною частиною договору про надання кредиту за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20.05.2021.

Позивачем не надано доказів, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок позичальника та не доведено Позивачем про факт укладання договору з відповідачем та виникнення між ними зобов`язальних правовідносин.

Розрахунки заборгованості підготовлені позивачем не правильно, крім того, в даному розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування.

Таким чином, наразі відсутня заборгованість з боку Відповідача, так як вона була стягнута в рамках виконавчого провадження №76764255 за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20.05.2021 на підставі скасованого заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 по справі №646/210/24.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20.05.2021.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 417 Цивільного процесуального кодексу України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Строк кредитування був погоджений сторонами. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали позовної заяви не містять.

Тобто фактично основна сума заборгованості, яку бажає Позивач стягнути з Відповідача вже сплачена. Проти стягнення 37 425,30 грн. заборгованості за комісіями та 8,19 грн. заборгованості за відсотками заперечують в повному обсязі та вважають даний вид штрафного стягнення необґрунтованим та безпідставним під час дії воєнного стану на території України.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу не може вважатися належним доказом наявності такої заборгованості.

Крім того, розрахунки заборгованості підготовлені позивачем не правильно, в даному розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, можливо прийти до висновку, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» дотримано вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, позивач у позовній заяві не обґрунтував належним чином позовні вимоги про стягнення 37 425,30 грн. заборгованості за комісіями та 8,19 грн. заборгованості за відсотками, а сума основної заборгованості наразі вже стягнута з Відповідача, яка наразі проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

16.12.2024 адвокат Ніколенко Максим Євгенович за проханням ОСОБА_1 уклали договір про надання правової допомоги від 16.12.2024 №2/16/12, акт №01 прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №2/16/12 від 16.12.2024 (Додаток №1 до Договору) у розмірі 10 000 грн., з детальним описом наданих послуг, платіжна квитанція № від 16.12.2024 про сплату 10 000,00 грн., у рахунок надання правничої допомоги за договором від 16.12.2024 №2/16/12.

Витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому є всі законні підстави про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у повному обсязі у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з положень ст. 270 ЦПК України, існують всі законні підстави для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі у розмірі 10 000,00 грн. на користь ОСОБА_1

22.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягав на задоволення позовних вимог та зазначив про таке.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані Відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, Позивач має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договору, на погоджених умовах шляхом особистого підписання Договору.

Також, виходячи з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 526/405/13 - факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ передбачених Кредитними договорами.

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та, які б спростовували суму заборгованості.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

З чого слідує, що в разі не спростування Відповідачем презумпції правомірності Кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню.

Слід зазначити, що Відповідачем, у відзиві на позовну заяву, не заперечується належними та допустимими доказами факту укладення ним вищевказаного Кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору, кошти надано Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора.

Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.

Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів.

Також, учасник справи мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо Відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими Позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи Розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але скористалися даним правом.

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

Позивачем було надано до суду всі наявні документи за Кредитним договором, які були передані Первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу.

У відповідності до умов Договору факторингу, передача документації, а саме: платіжних доручень або іншого документального підтвердження перерахування коштів на рахунок, вказаний Боржником, та детальних розрахунків заборгованості по Кредитному договору, по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування, в період з дня укладення кредитного договору по дату відступлення права вимоги - надаються Клієнтом за окремим запитом Фактора.

З метою надання вичерпної інформації по справі Позивач звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів Позичальнику за укладеним договором.

Станом на 21.05.2025 Позивачем отримано відповідь на запит від Первісного кредитора, в тому числі отримано додаткові докази, тому Позивач просить суд поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи: Виписка по кредитному договору; Довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором E07.00408.008057163 від 20.05.2021.

Надані Позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів Позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості Відповідача за Кредитним договором, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими.

Також слід зазначити, що перерахування коштів на платіжні карти Відповідача за укладеним договором було безпосередньо здійснено оператором онлайн-послуг платіжної інфраструктури, який не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від Компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій, в зв`язку з цим виділення транзакції як окремого платежу із зазначенням призначення у банківській виписці не є можливим.

Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

В нашому випадку Відповідач не надав Первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, на підставі вище викладеного встановлено, що нарахування Відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що Відповідач не повідомив Первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюється норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідачем умови вищевказаних договорів не виконувались відповідно до ст.526, ст. 1046, ст.1054 ЦК України, а тому нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов вищевказаних договорів є правомірним і Відповідач жодним чином не позбавляється від виконання умов договорів та погашення заборгованості в повному обсязі.

Слід зазначити, що розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів.

Позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов кредитного договору, жодна вимога про стягнення заборгованості за Кредитним Договором, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені). Нарахування заборгованості здійснювалося виключно на підставі умов договорів, укладених Відповідачем.

Верховний Суд у постанові ВС від 19.05.2021 у справі №206/1293/19 дійшов висновку, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи сукупність обставин цієї конкретної справи, розмір судових витрат у сумі 10000,00 грн., є неспівмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг (підготовка відзиву не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.

26.05.2025 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому представник позивача вказав, що 20.05.2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Е07.00408.008057163 від 20.05.2021 р. у розмірі 85 274,62 грн., за умовами якого, остання отримала кредитні кошти в сумі 54 780, 00 грн. з яких Відповідачем було сплачено 6398,87 грн., залишок склав 47841,13 грн.

Відповідно до договору, банк надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цих Договором.

07 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу, за умовами якого, АТ «Ідея Банк» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, про що свідчить договір про факторинг №07072023 від 07.07.2023.

Позивач жодним належним чином не повідомляв ОСОБА_1 про те, що позивач являється новим кредитором у кредитних відносинах з ним та про вимогу сплати заборгованості за оферту на укладання угоди про надання кредиту за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20.05.2021.

Розрахунок заборгованості позивача здійснений з порушенням вимог діючого законодавства та висновків Верховного Суду України в частині нарахованих процентів за користування кредитними коштами та не врахованими обставинами, які виникли під час виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 р. по справі № 646/210/24 р. в рамках виконавчого провадження №76764255.

За період відкриття виконавчого провадження №76764255 до скасування заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 по справі №646/210/24 (до 09.05.2025) з ОСОБА_1 було стягнуто 48 363,86 грн., що по факту перевищує суму стягнення основної суми заборгованості зазначену в позовних вимогах 47 841,13 грн.

Тобто фактично основна сума заборгованості, яку бажає Позивач стягнути з Відповідача вже сплачена.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2021 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Е07.00408.008057163, за умовами якого відповідач отримала на поточні потреби 54 780,00 грн. на строк 24 місяців зі сплатою процентів у розмірі 0,01% річних від залишкової суми кредиту.

У зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань станом на 30.11.2023 утворилася заборгованість у розмірі 85 274,62 грн., з яких: 47 841,13 грн. - заборгованість за основним боргом; 8,19 грн. - заборгованість за відсотками; 37 425,30 грн. - заборгованість за комісіями.

07.07.2023 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ «ІДЕЯ БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «ІДЕЯ БАНК» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року в сумі 85 274,62 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, заборгованість відповідача становить 85 274,62 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права щодо права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.

Сума основної заборгованості за вказаним договором підтверджена розрахунком та відповідачем не спростована.

Окрім суми основного боргу позивачем до стягнення також заявлені проценти в розмірі 8,19 грн. Суд констатує, що договором передбачено нарахування відсотків по кредиту, а відповідачем відповідний розрахунок не спростовувався. Вказана сума відсотків позивачем доведений факт наявності заборгованості за кредитним договором за кредитом та по відсотках, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії в сумі 37 425,30 грн, то суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 2ст. 8Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 вказаного Закону Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 цих Правил, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом є витрати споживача, уключаючи комісії. Тож наведеними нормами права передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Умовами укладеного сторонами кредитного договору - інформацією, яка зазначена у кредитному договорі від 14.05.2021 та паспорті споживчого кредиту, передбачено щомісячну комісію за управління кредитом у розмірі 3% від суми кредиту. Проте ні у цій заяві, ні в інших наявних у справі доказах немає переліку додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена ця щомісячна комісія. І це при тому, що згідно з ч. ч. 1, 2ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, так як її споживач має право отримувати безоплатно. Позивач не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію, при укладенні кредитного договору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемними положення умов договору на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування про його обов`язок щомісячно сплачувати позивачеві комісію за обслуговування кредитної заборгованості.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в Постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19.

За таких обставин, банком без належних на те правових підстав нарахована комісія за управління кредитом в сумі 37 425,30 грн., а відтак, позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими з наведених вище підстав та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року у розмірі 47 841,32 грн., яка складається з: 47 841,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8,19 грн. заборгованість за відсотками.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми боргу за вказаними договором, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову 85 274,62 гривень. Розмір задоволених позовних вимог 47841,32 гривень. Таким чином позовні вимоги задоволені на 56%.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка була б пропорційна задоволеним позовним вимогам та яка підлягає стягненню з відповідача становить 1503,04 гривень.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, в сумі 85 274 (вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 62 коп., з яких: 47 841 (сорок сім тисяч вісімсот сорок одна) грн. 13 коп. - заборгованість за основним боргом; 8 (вісім) грн. 19 коп. - заборгованість за відсотками; 37 425 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять п`ять) грн.. 30 коп. - заборгованість за комісіями, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

10 січня 2025 року адвокат Ніколенко Максим Євгенович, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 30.04.2024 поновлено відповідачці ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 по справі №646/210/24.

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Максима Євгеновича про перегляд заочного рішення суду від 25.04.2024 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 у справі №646/210/24за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами скасовано.

У рішенні суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 841,32 гривень та суми сплаченого судового збору у розмірі 1 503,04 гривень, а загальна сума стягнення складає 49 344,36 гривень.

Згідно ч.1 ст.446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст.444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він, зокрема, задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

У ч.ч.5-6 ст.444 ЦПК України вказано, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності обов`язкових умов: отримання позивачем від відповідача в порядку виконання рішення майна чи грошових коштів; виконане рішення скасоване вищестоящим судом повністю або змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 12 липня 2022 року у справі № 753/21211/20, провадження № 61-20342св21).

У постанові КЦС ВС від 26.05.2022 у справі № 495/364/17 вказано, що мета повороту виконання рішення спрямована на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Враховуючи те, що позивач отримав від відповідача в порядку виконання заочного рішення грошову суму у розмірі 43 694,42 гривень (87958,62 - 44 264,20), проте в подальшому заочне рішення було скасовано, ухвалено нове рішення, в якому кількісний показник задоволених позовних вимог зменшився до 49 344,36 гривень, суд доходить до висновку про наявність підстав для допущення повороту виконання рішення суду та стягнення з ТОВ «ФК «ЄАПБ» грошової суми у розмірі 43 694,42 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 509, 514, 516, 524, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором №Е07.00408.008057163 від 20 травня 2021 року, в сумі 47 841,32 гривень та суми сплаченого судового збору у розмірі 1503,04 гривень.

В порядку повороту виконання рішення стягнути з позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ 35625014, на користь відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , грошову суму стягнуту з ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 76764255 на виконання заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2024 р. по справі № 646/210/24 р. у розмірі 43 694,42 гривень.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 30;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: В.В. Барабанова