ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м.Суми

Справа №592/18201/24

Номер провадження 22-ц/816/1021/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Шабатіним Дмитром Євгеновичем,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2024 року, ухвалене у складі судді Катрич О.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1 000 грн, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 11 жовтня 2012 року.

Наразі неповнолітній син ОСОБА_3 , проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Вказувала, що на сьогоднішній день визначений рішенням суду розмір аліментів в сумі 1 000,00 грн, що стягується з відповідача, не відповідає мінімальним гарантованим державою стандартам. На даний час неповнолітній син потребує значно більше коштів на утримання та розвиток, так як ціни на продукти харчування, речі та інші необхідні товари та послуги для дитини значно зросли з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів.

Посилаючись на вищевказані обставини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2012 року у справі № 1806/11839/12, і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.11.2012 року у справі № 1806/11839/12, і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягнуто з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відкликано виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми, виданого 29.01.2013 по справі № 1806/11839/12.

Стягнуто з Горблянського на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору за стягнення аліментів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шабатіна Д.Є., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, замінивши слова «в розмір частини» на «в розмірі 1/6» , в іншій частині залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 04 листопада 2017 року відповідачем зареєстровано інший шлюб, у якому народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Довідками про місце проживання від 08 листопада підтверджується їх спільне проживання, а отже і утримання ним дочки.

Вказує, що судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2024 року стягнуто з його аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу).

Таким чином, у його на утриманні перебуває двоє дітей, які мають рівні права між собою та однакове право на утримання, а тому наявні підстави для зміни рішення суду першої інстанції.

В установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу, подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2012 року (а.с. 3).

Сторони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 7).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1 000 грн., щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 11 жовтня 2012 року (а.с.3)

04 листопада 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , мають дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої записаний відповідач (а.с.19-20)

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, щовраховуючи майнове становище сторін, те з ким проживає дитина, і те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вважав за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на утримання дитини і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 3 Конвенції держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що визначений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2012 року розмір аліментів у твердій грошовій сумі є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позивачка як одержувачка аліментів має право змінити спосіб їх стягнення, визначивши його у частці від доходу відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач є особою працездатного віку має задовільний стан здоров`я, а тому взмозі сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб та розмір.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини, так як судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2024 року стягнуто з його аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), оскільки вказана обставина виникла після ухвалення оскаржуваного судового рішення, що є підставою для звернення до суду з відповідним позовом в порядку статті 192 СК України про зменшення розміру аліментів, стягнених рішенням суду.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини необхідно змінити спосіб та розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

На думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, відповідає інтересам дитини та забезпечуватиме необхідний рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Шабатіним Дмитром Євгеновичем, залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов