Єдиний унікальний номер: 448/1095/25
Провадження № 2-о/448/52/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

20.10.2025року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

з участю заявниці ОСОБА_1 ,

її представника - адвоката Кайдан Л.В.,

та представника заінтересованої особи Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області Онохової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий зміст вимог заяви.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, покликаючись на те, що вона є матір`ю дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини являється заінтересована особа ОСОБА_2 . Документами, що підтверджують факт її (заявниці) батьківства є свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , що видане 07.02.2014р. відділом РАЦСу реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській області.

Зазначає, що з батьком дитини - ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2023р., по справі №441/2141/23.

Стверджує, що дочка ОСОБА_3 проживає спільно з нею (заявницею), згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року по справі ЄУН441/1278/24, яким визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю. Разом з донькою ОСОБА_3 вони проживають у с.Радохинці Яворівського району Львівської області. Вона (заявниця) з батьком дитини не проживає, а самостійно займається вихованням дочки, самостійно таку утримує, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує. Між нею та дитиною склались стійкі психологічні контакти та прив`язаність один до одного.

Покликається на те, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки напряму впливає на її права й обов`язки та інтереси дитини, яка перебуває на її самостійному вихованні, при цьому, заявниця не має іншої можливості підтвердити факт самостійного виховання дитини; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити наступний факт, що має юридичне значення: що вона (заявниця ОСОБА_1 ) самостійно виховує та утримує малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Позиція учасників справи.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги. Пояснила, що з 2012 року вона перебувала в офіційному шлюбі з заінтересованою особою ОСОБА_2 , з яким мають дочку ОСОБА_4 . Однак, вже близько п`яти років вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин, кожен з них живе своїм окремим життям, наслідком чого стало їхнє розлучення у кінці листопада 2023 року. Щодо дочки ОСОБА_4 , то така проживає разом з нею (заявницею) за адресою: АДРЕСА_1 . Дочка перебуває на її вихованні та утриманні; вона (заявниця) справляється з дитиною самостійно у всіх питаннях побуту та навчання, батько участі у вихованні та утриманні дочки не приймає.

Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Кайдан Л.В. в судовому засіданні вимоги заяви своєї довірительки підтримала. Пояснила, що між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_2 шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_4 , яка протягом декількох останніх років проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу заінтересована особа ОСОБА_2 , батько дитини, проживає у м.Городок Львівського району Львівської області. Покликалась на те, що вихованням і утриманням дочки займається виключно заявниця. Батько жодної участі у виховання дочки не приймає, не провідує таку, не цікавиться її життям, тощо.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду письмову заяву, у якій такий просив здійснювати розгляд даної цивільної справи без його участі. У поданій заяві ОСОБА_2 також зазначив, що із заявницею ОСОБА_1 розлучився у кінці листопада 2023 року. Їхня малолітня дочка ОСОБА_3 після розлучення стала проживати із своєю матір`ю - заявницею ОСОБА_1 у с.Радохинці Яворівського району. Він ( ОСОБА_2 ) не приймає жодної участі у вихованні, навчанні чи утриманні доньки ОСОБА_4 , не спілкується з такою, матеріально дитині не допомагає та не провідує її. Ствердив, що доньку самостійно виховує і утримує виключно заявниця ОСОБА_1 , його колишня дружина. З огляду на наведені ним обставини, не заперечив щодо задоволення заяви заявниці ОСОБА_1 ..

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області - Онохова О.В. в судовому засіданні зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування, у якому окрім іншого йде мова щодо самостійного виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 її матір`ю ОСОБА_1 . Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Львівської області від 23.05.2025р. за №43. Також ствердила, що представниками Служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання дитини ОСОБА_3 , 2014 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , де було здійснення обстеження умов проживання дитини та не встановлено жодних перешкод для проживання дитини з матір`ю. В ході цього ж візиту під час розмови з дитиною ОСОБА_5 з`ясовано, що така проживає виключно з матір`ю; на запитання про батька, дівчинка ствердила, що такого не бачить. Крім того, дівчинка своєю поведінкою та вираженими емоціями в ході спілкування підтвердила позитивні, дружні та довірливі відносини з матір`ю ОСОБА_1 . Представник заінтересованої особи ОСОБА_6 ствердила, що у даній ситуації заявниця ОСОБА_1 дійсно є матір`ю, яка самостійно виховує та утримує доньку без участі батька.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 25.06.2025р. постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення; розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 07.02.2014р. відділом РАЦСу реєстраційної служби Городоцького РУЮ у Львівській області.

Заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 24.11.2023р. по справі 441/2141/23.

Згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року по справі ЄУН 441/1278/24 місце проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_1 . Також вказаним судовим рішенням підтверджено ті обставини, що з моменту розірвання шлюбу між батьками дитина фактично проживає з матір`ю, що відповідачем не заперечується, дитина бажає проживати з матір"ю, про що особисто зазначила представникам органу опіки та піклування, між нею та матір`ю склалися довірливі, дружні відносини.

З витягів із реєстру територіальної громади від 01.05.2025 року та відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №315 від 05.05.2025р., наданих адміністратором ЦНАП Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, вбачається, що заявниця ОСОБА_1 разом зі своєю дитиною - дочкою ОСОБА_3 , 2014р.н., зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем праці, така має можливість самостійно виховувати, утримувати та здійснювати догляд за дитиною, оскільки має сталий дохід, що стверджується довідкою про доходи з місця праці.

Згідно довідки Мостиського районного суду Львівської області, виданої 23.09.2025р., заявниця ОСОБА_1 не отримує аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Городоцького відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області від 24.09.20205р. №6-29/22194, на виконанні у відділі не перебуває виконавчих проваджень про стягнення аліментів, де боржником значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Письмовими поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 підтверджено наступні обставини: він (заінтересована особа) та заявниця ОСОБА_1 тривалий період часу фактично не підтримують подружніх відносин та проживають окремо за різними адресами, шлюб між ними розірвано; він ( ОСОБА_2 ) проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; їхня з заявницею дочка ОСОБА_3 , 2014р.н., проживає разом з заявницею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні ще з 2024 року по даний час згідно судового рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.07.2024 року.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 , безпосередньо допитаної в судовому засіданні, підтверджено наступні обставини: заявниця ОСОБА_1 розлучилась з чоловіком ОСОБА_2 у листопаді місяці 2023 року; після розлучення заявниця стала проживати разом із донькою за адресою: АДРЕСА_1 ; заявник ОСОБА_2 продовжує проживати у м.Городок Львівського району Львівської області; заявниця ОСОБА_1 самостійно виховує і утримує доньку ОСОБА_4 ; батько ОСОБА_2 не цікавиться донькою, не дає кошти на утримання такої, тощо.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , безпосередньо допитаної в судовому засіданні, підтверджено наступні обставини: вона (свідок) являється подругою заявниці ОСОБА_1 ; заявниця розлучилась з чоловіком ОСОБА_2 у 2023 року; після розлучення заявниця ОСОБА_1 самостійно виховує і утримує доньку ОСОБА_4 та проживає з такою у с.Радохинці Яворівського району Львівської області; батько дитини ОСОБА_2 не цікавиться донькою, взагалі не провідує таку; батько дитини ОСОБА_2 проживає за іншою адресою, а саме у м.Городок Львівського району Львівської області.

Зазначені пояснення свідків та пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 , викладені ним у заяві від 10.10.2025р., підтверджують доводи заявниці, про те, що дитина ОСОБА_9 , 2014р.н., тривалий час проживає з матір`ю ОСОБА_1 (заявницею по справі), вона (заявниця) самостійно здійснює догляд за дитиною, самостійно займається її утриманням та вихованням. Батько дитини самоусунувся від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відтак заявниця ОСОБА_1 фактично є матір`ю, що самостійно виховує та утримує дочку ОСОБА_10 .

Отже, матеріалами справи підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 разом з дитиною - дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця ОСОБА_1 самостійно, без участі батька, виховує, утримує та здійснює догляд за дочкою ОСОБА_3 .

Зазначені вище обставини не заперечуються і батьком дитини, що, в свою чергу, також підтверджує факт здійснення матір`ю самостійного виховання доньки та її перебування на утриманні матері.

Рішенням виконавчого комітету Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області за №43 від 23.05.2025р. затверджено висновок органу опіки та піклування Шегинівської сільської ради щодо самостійного утримання та самостійного виховання матір`ю ОСОБА_1 малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Із змісту вказаного висновку вбачається, що дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я проживає у індивідуальному помешканні, яке газифіковане. Дитина забезпечена усім необхідним. У будинку, в якому проживає матір з дитиною, створені належні умови для проживання та повноцінного гармонійного виховання і розвитку дитини, яка має окрему простору кімнату, умебльовану та облаштовану всім необхідним відповідно до її потреб, де облаштовано місце для сну, занять та відпочинку; дитина забезпечена одягом, взуттям, іншими необхідними речами, в тому числі іграшками, книгами; в наявності продукти харчування в достатній кількості, комп`ютерна техніка, шкільне приладдя. Житлові умови дозволяють проживання за вказаною адресою дитині. Збережено належний санітарно-гігієнічний стан житла. В ході розмови з`ясовано, що тривалий час батьки дитини не підтримують подружні відносини. Батько дитини ОСОБА_2 постійно проживає окремо за адресою: м.Городок Львівського району Львівської області, такий самоусунувся від обов`язків по відношенню до доньки, не підтримує з нею контакту, не спілкується та не цікавиться дитиною у жоден спосіб, не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні. Вихованням та утриманням дитини займається її матір ОСОБА_1 , яка має стабільний дохід, так як офіційно працевлаштована. Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю перебуває на утриманні та вихованні матері ОСОБА_1 . Матір виявила бажання, щоб після розлучення дитина проживала разом з нею і вихованням дитини займалася саме вона, оскільки повністю опікується інтересами та потребами дочки, піклується про неї. Така усвідомлює та розуміє свою відповідальність щодо належного виховання та утримання дочки. Проживання дитини з матір`ю відповідає інтересам самої дитини та її всебічного розвитку.

Питання щодо надання зазначеного висновку органу опіки та піклування розглядалось 21.05.2025р. на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, протокол №4. При цьому, члени комісії вважали, що приживання, самостійне виховання та самостійне утримання дитини матір`ю відповідає інтересам самої дитини, так як мати усвідомлює відповідальність щодо належного утримання та виховання дочки.

За результати складеного висновку, орган опіки та піклування дійшов до переконання, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на самостійному вихованні та самостійному утриманні матері ОСОБА_1 .

V. Застосовані судом норми права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VI. Висновки суду.

Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади.

У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування.

Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення такого юридичного факту здійснюється безпосередньо судом.

Отже, за відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 02.04.2025р. у справі № 127/3622/24.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявницею ОСОБА_1 доведений факт самостійного виховання та самостійного утримання нею дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підсумовуючи, суд приходить до переконання, що вимоги заяви ОСОБА_1 є підставними в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами і відповідають інтересам дитини, а тому підлягають до задоволення.

Факт, який просить встановити заявниця ОСОБА_1 , є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявниці як матері малолітньої дитини, і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дитини заявниці, у тому числі, переміщення заявниці і її дитини без нотаріальної згоди батька, заходів щодо лікування дитини, оздоровлення, можливої зміни місця проживання та розвитку дитини в безпечних умовах, тощо.

Іншого позасудового порядку встановлення даних фактів, передбаченого законом, немає.

Встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, - відсутні.

При цьому, суд вважає за доцільне роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

VIІ. Вирішення долі судових витрат.

Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи наведено норму закону, понесений заявницею ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за такою.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 318, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , самостійно виховує та утримує малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

- орган опіки та піклування Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області, місцезнаходження за адресою: 81321, Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул.Героїв України, буд.184, .

Суддя Ю.В.Кічак