31.10.2025 Справа № 756/9664/25
Унікальний № 756/9664/25
Провадження № 2/756/5629/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Омельчук М.О.

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 549 459 грн. 57 коп., неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову вказувала, що від шлюбу з ОСОБА_3 мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто з останнього аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх доходів ОСОБА_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2015 року.

При цьому, в зв?язку з втратою виконавчого листа ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.11.2024 було задоволено заяву ОСОБА_2 та видано дублікат виконавчого листа (унікальний номер 756/5457/15-ц; провадження №2/756/3416/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.12.2024 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 (ВП НОМЕР_3) з примусового виконання» вказаного вище виконавчого документа, а 06.06.2025 року державним виконавцем при примусовому виконанні надано довідку-розрахунок зі сплати аліментів, відповідно до якої станом на 31.05.2025 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів становить 549 459 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 57 коп.

За твердженням позивача, ОСОБА_3 був обізнаний з рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року про стягнення із нього аліментів на утримання дитини, при цьому з липня 2017 року до лютого 2025 року жодної копійки присуджених аліментів не сплатив, що потягло виникнення існуючої заборгованості.

На сьогодні заборгованість зі сплати аліментів відповідачем в повному обсязі не погашено, а тому, ОСОБА_3 зобов?язаний понести майнову відповідальність у вигляді неустойки (пені) за невиконання свого обов?язку зі сплати аліментів.

Оскільки за період з липня 2017 року по день звернення з даним позовом сума пені значно перевищує 100% заборгованості зі сплати аліментів, то з урахуванням обмеження її розміру згідно зі ст. 196 СК України, на думку позивача, до стягнення підлягає сума пені еквівалентна заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.05.2025 року, а саме: 549 459 грн. 57 коп.

Таким чином, позивач просила про задоволення позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві та просила про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач у відзиві та представник відповідача у судовому засіданні заперечили щодо обґрунтування та вимог позовної заяви, при цьому зазначили, що у період з лютого 2016 року по червень 2017 року з грошового забезпечення ОСОБА_3 , який проходив службу в СБ України регулярно здійснювалося утримання аліментів у розмірі 25% доходу на банківський рахунок позивача відкритий в АТ «Ощадбанк», однак позивач змінила банківські реквізити, що унеможливило подальше виконання зобов`язання. Крім того, суттєвим доказом відсутності вини ОСОБА_3 у несвоєчасному виконанні аліментного зобов`язання є встановлення судом факту втрати виконавчого листа у вересні 2015 року та відсутності активних дій зі сторони ОСОБА_2 до листопада 2024 року. За твердженням відповідача за цей період не було жодного офіційного повідомлення чи виклику від органів державної виконавчої служби та не було вжито жодних дій щодо звернення стягнення на доходи ОСОБА_3 .

Відповідач вказує, що на нього не може бути покладена відповідальність за зникнення виконавчого листа, оскільки він не є суб`єктом, на якого законом покладено обов?язок зберігати чи пересилати такі документи. Втрата виконавчого листа, яка мала місце у даному випадку відбулася не з вини боржника, а тому позивач не має права вимагати стягнення штрафних санкцій за період, коли вона сама фактично не забезпечила механізм для примусового виконання рішення суду.

За твердженням ОСОБА_3 позивач ігнорує правову природу пені як виду відповідальності за деліктне порушення грошового зобов?язання, яка передбачає наявність вини боржника. Відповідно до частини 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня як форма відповідальності можлива лише за умови, якщо порушення зобов`язання відбулося з вини боржника. У даному випадку, враховуючи відсутність належного повідомлення про реквізити для сплати аліментів, а також відсутність виконавчого провадження впродовж тривалого часу, неможливо встановити, що заборгованість виникла саме з вини відповідача. Вказане, на думку останнього, виключає правові підстави для застосування до нього санкцій, передбачених частиною першою статті 196 СК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 до зміни прізвища ( ОСОБА_2 ) від шлюбу з ОСОБА_3 мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.07.2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх доходів ОСОБА_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2015 року й до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві у межах виконавчого провадження НОМЕР_5 перебував виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва (Унікальний № 756/5457/15-ц; Провадження №2/756/3416/15) відносно ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх доходів ОСОБА_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2015 року.

Згідно наданого 06.06.2025 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розрахунку заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів за період з 24.04.2015 року до травня 2025 року заборгованість останнього складає 549 459 грн. 57 коп., при цьому у вказаному розрахунку враховано оплату аліментів боржником за період з лютого 2016 року до червня 2017 року.

У відповідності до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що пеня як форма відповідальності від суми несплачених аліментів можлива лише за умови, якщо порушення зобов`язання відбулося з вини боржника.

У відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.11.2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 та видано дублікат виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва (Унікальний № 756/5457/15-ц; Провадження № 2/756/3416/15) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вказаній ухвалі встановлено, що відповідно до листа Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) №166286 від 07.11.2024 «Щодо надання інформації», виконавче провадження НОМЕР_5 було закінчено 21.09.2015 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема згідно заяви стягувача, боржник проходить військову службу в СБУ, бухгалтерія якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що по територіальності відноситься до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. При цьому, Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) листом № 23989-9 від 10.10.2024 «Про надання інформації» повідомив, що ВП № НОМЕР_4 до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві не надходило. Відтак, виконавчий лист (Унікальний № 756/5457/15-ц; Провадження № 2/756/3416/15) було втрачено.

Таким чином, в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 26.11.2024 року встановлено, що ВП НОМЕР_5 з приводу стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було закінчено 21.09.2015 року, при пересилці вказаний виконавчий лист було втрачено, при цьому питання про отримання його дублікату ініційовано ОСОБА_2 лише у листопаді 2024 року.

Згідно постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі дубліката виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва 09.12.2024 року, відкрито за заявою стягувача 12.12.2024 року.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, Законом не покладено обов?язок зберігати чи пересилати виконавчий лист на боржника, боржник не має жодного впливу на обіг або збереження виконавчого листа, а також не зобов`язаний ініціювати поновлення виконавчого провадження за відсутності відповідного документа, а тому ОСОБА_3 не може нести відповідальність за бездіяльність або помилки інших осіб, що призвели до втрати виконавчого листа і відсутності заходів для його виконання впродовж 9 (дев`яти) років.

Аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням суду носять щомісячний характер з 24.04.2015 року, а тому стягувач не могла не знати про припинення виплат з 21.09.2015 року.

З огляду на зазначене, вимога позову про стягнення неустойки (пені) за період коли не існувало виконавчого провадження і не було вжито жодних активних дій стягувача для його поновлення, не підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає можливим стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з часу відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 за дублікатом виконавчого листа, а саме з 12.12.2024 року у розмірі 8 097 грн. 89 коп., що відповідає залишку заборгованості по аліментам ОСОБА_3 із вказаного періоду станом на 31.05.2025 року.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову.

При цьому, ОСОБА_2 не подано до суду інших належних та допустимих доказів на спростування заперечень ОСОБА_3 та підтвердження можливості застосування до нього санкцій, передбачених частиною першою статті 196 СК України за період до 12.12.2024 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1211грн. 20 коп.

Керуючись ст. 549 ЦК України, ст. 196 СК України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. ст. ст. 5, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з грудня 2024 року по травень 2025 року у розмірі 8 097 (вісім тисяч дев`яносто сім) грн. 89 коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211(одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук