Провадження № 2-н/183/956/25

У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про видачу судового наказу, у якій остання просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно.

Указану заяву з доданими до неї додатками передано головуючому судді 21 жовтня 2025 року.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2010 року, наданого у засвіченій заявником копії до заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано доказів проживання з нею неповнолітньої дитини, а самі лише посилання заявника на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому не приймаються судом.

Також, суд звертає увагу заявника, що з наданого Витягу з реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , неможливо однозначно ідентифікувати факт проживання останньої із заявником, оскільки зазначений Витяг сформовано 19 грудня 2023 року, станом на жовтень 2025 року минув значний проміжок часу, у зв`язку з чим відомості, зазначені у Витязі, могли зазнати змін та не відображають актуального стану на момент звернення заявника із цією заявою до суду.

Таким чином, з урахуванням того, що із наданих заявником документів неможливо однозначно ідентифікувати факт проживання малолітньої дитини: ОСОБА_3 із заявником ОСОБА_1 , внаслідок чого не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги, а тому у видачі судового наказу належить відмовити.

Також, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Роз`яснити заявникові її право звернутися повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 24 жовтня 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна