КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8946/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року місто Київ

справа № 367/3651/24

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Одарюка М.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 :

завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 51 003,25 грн.;

франшизу у розмірі 2600 грн;

моральну шкоду у розмірі 20000 грн.;

оплату послуг експерта у розмірі 5500,00 грн.;

витратина правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14 квітня 2023 рокусталася дорожньо-транспортна пригода в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Нижньодніпровська,16, за участю транспортного засобу «AUDI A8», д.н.з.НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 , під керуванням позивача, внаслідок чого належний йому автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

ПостановоюОрджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17травня 2023 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєній ДТП.

Вказував, що відповідальність водія ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №208743732, страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп».

Зазначав, що ПрАТ «Княжа вієнна іншурас груп» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 120000 грн.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ від 10 квітня 2024 року №28 вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 складає 370400,46 грн., вартість матеріального збитку транспортного засобу (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) склала 239274,00 грн.; вартість автомобіля після пошкодження у ДТП 14квітня 2023 року склала 68270,75 грн.

Посилався на те, що оскільки позивач визнає належний йому транспортний засіб фізично знищеним, то вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, яка відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та страховим відшкодуванням, тобто 239274,00 грн. (матеріальний збиток) - 120 000,00 грн. (страхове відшкодування) = 51 003,25 грн.та стягнення франшизи у розмірі 2600,00 грн.

Вказував, що внаслідок протиправних винних дій відповідача йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 , було нанесено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу фізичного знищення автомобіля та неможливості його подальшого експлуатації.

Зазначав, що неможливість використання транспортного засобу через пошкодження, що були спричинені в результаті ДТП негативно вплинули на ритм життя, призвелодо надмірних душевних страждань.

Вказував, що ним за проведення експертизи пошкодженого автомобіля було сплачено 5500 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати на правову правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, винести нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 51003,25 грн. матеріального збитку, франшизу у розмірі 2600 грн.; судовий збір у розмірі 2422,40 грн., оплату послуг експерта у розмірі 5500 грн.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що позивач заявив вимоги до відповідача, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика зазначивши, що транспортний засіб «SKODA Superb», д.н.з. НОМЕР_2 , який зазнав технічних ушкоджень в ДТП є фізично знищеним, що підтверджується даними висновку транспортно - товарознавчої експертизи від 10 квітня 2024 року №28, так як його відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави для повного задоволення позовних вимог - різниці між страховою виплатою та фактичним розміром майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, який є належним доказом на підтвердження цієї обставини та який ніким не спростовано.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та витрат на правову правничу допомогу у розмірі 8000 грн. не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду у даній справі лише в частині не задоволених позовних вимог ОСОБА_1 заявлених до ОСОБА_6 .

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 14квітня 2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Нижньодніпровська,16, водій ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме при перестроюванні з середньої смуги в крайню праву, не надав дорогу транспортному засобу «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по смузі на яку мав намір перестроїтися водій ОСОБА_6 та здійснив з ним зіткнення, що призвело до подальшого некерованого руху транспортного засобу «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 із його подальшим наїздом на ЛЕП та транспортний засіб «CHEVROLET Aveo», д.н.з.НОМЕР_3 , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби та ЛЕП пошкодженні, завдано матеріальних збитків.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №208743732, страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія « Княжа вієнна іншурас груп», ліміт відповідальності за шкоду майну - 130000 грн., франшиза 2600 грн.

ОСОБА_1 отримав від ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп» страхове відшкодування в розмірі 120000 грн.

Заявляючи до ОСОБА_6 позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у розмірі 51003,25 грн., позивач посилався на те, що він визнає належний йому транспортний засіб фізично знищеним, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, яка відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та страховим відшкодуванням, тобто 239274,00 грн. (матеріальний збиток) - 120000 грн. (страхове відшкодування) = 51003,25 грн.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення з відповідщача майнової шкоди у розмірі 51003,25 грн., суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не встановлено, що при зверненні до страхової компанії ОСОБА_1 визнав належний йому автомобіль фізично знищеним, розрахунок розміру страхового відшкодування, зроблений страховою компанією в матеріалах справи відсутній, та у суду відсутня можливість перевірити чи перевищує ліміт відповідальності страховика розмір заподіяної позивачу шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №208743732 страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп» та розрахунок розміру шкоди на підставі якого позивача було здійснено виплату страховою компанією.

Колегія суддів не погоджується в повній мірі з таким висновком суду, з наступних підстав.

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (частина перша, пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частини перша, друга статті 1166 ЦК України).

У частині другій статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

У статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

До шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 червня 2023 року у справі №125/1216/20 зазначила, що за змістом статі 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно зі звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Таким чином, ремонт автомобіля, вважається економічно необґрунтованим, а отже, автомобіль вважається фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Зазначені висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №752/13375/19.

Таким чином, у разі встановлення судом, що відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищує його вартість на момент ДТП, тобто ремонт є економічно необґрунтованим, то стягненню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, за мінусом страхового відшкодування.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ від 10квітня 2024 року №28 вартість відновлювального ремонту автомобіля «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 складає 370400,46 грн., вартість матеріального збитку транспортного засобу (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) склала 239274,00 грн.; вартість автомобіля після пошкодження у ДТП 14 квітня 2023 року склала 68270,75 грн.

Відтак, автомобіль позивача в результаті ДТП є фізично знищеним, що підтверджується даними висновку транспортно-товарознавчої експертизи від 10 квітня 2024 року №28, оскільки його відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що розмір завданої внаслідок пошкодження автомобіля «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 шкоди, що підлягала відшкодуванню позивачу, становила 171003,25 грн., що є різницею між ринковою вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди (239274,00 грн. - 68270,75 грн).

Страховою компанією було виплачено 120000 грн. в межах розміру ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну.

Оскільки розмір завданої внаслідок пошкодження автомобіля «SKODA Superb», д.н.з.НОМЕР_2 шкоди, перевищує суму виплаченого ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп» ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, колегія суддів приходить до висновку, що різниця між фактичним розміром завданої шкоди (171003,25 грн.) і сумою страхового відшкодування (120000 грн.) у розмірі 51003,25 грн. підлягає стягненню з відповідача як особи, з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абзацом 2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як вбачається з полісу серії ЕР №208743732 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі розмір франшизи складає 2600 грн.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума франшизи у розмірі 2600 грн.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 51003,25 грн. та суми у розмірі 2600 грн.

Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, які поніс позивач на оплату послуг експерта у розмірі 5500,00 грн., що підтверджується актом викоаних робіт від 10 квітня 2024 року №839 та рахунками №802 на суму 1500 грн., №839 на суму 4000 грн.

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення було зазначено, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, як вбачається з резолютивної частини рішення судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн., що не відповідає вимогам ЦПК України.

А відтак рішення в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь держави судового збору у сумі 605,60 грн. підлягає скасуванню.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України та пропорційності розміру задоволених вимог, колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. та апеляційної інстанції у розмірі 1453,50 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 грудня 2024 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди та в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Стягнути з ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_4 майнову шкоду у розмірі 51003 грн. 25 коп., франшизу у розмірі 2600 грн., оплату послуг експерта у розмірі 5500 грн., судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2422,40 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1453,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: