Справа № 373/2249/25
Номер провадження 2/373/1191/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 жовтня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Керекези Я.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/2249/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № від 12 серпня 2024 року в розмірі 17720 грн 20 коп., що складається з 4000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом та 13720 грн 00 коп. заборгованості по процентах. Також просить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Посилається на те, що 12 серпня 2024 року між сторонами по справі був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Договір був підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Відповідачу було надано у позику кошти на споживчі (особисті) потреби в розмірі 4000 грн 00 коп. на строк 360 днів із сплатою зниженої відсоткової ставки - 1,35 % у день, базовою відсотковою ставкою 1,5 % в день. Відповідачем умови укладеного договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення станом на день підготовки даного позову заборгованості в розмірі 17720 грн 00 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 4000 грн 00 коп., заборгованості за процентами 13720 грн 00 коп.

Ухвалою від 05 серпня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою від 29 вересня 2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін для можливості виконання вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України (виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи).

В судове засідання представник позивача не з`явився. До суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також в матеріалах справи наявна його заява, в якій він не заперечує проти заочного розгляду поданій справі.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України, відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України та вирішити її на підставі наявних доказів.

Судом встановлено наступне.

12 серпня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання грошових коштів у позику № (далі Договорі). Договір був укладений у формі електронного документа та підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.

Відповідно до п.2.3 Договору сума кредиту - 4000 грн 00 коп.

Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів (п.2.5 Договору)..

Відповідно до п. 2.6.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п.2.5 цього Договору.

Знижена процентна ставка в розмірі 1,35 % в день застосовується за умови сплати Позичальником 01 вересня 2024 року коштів у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснення ним часткового дострокового повернення кредиту (п.2.6.2 Договору).

На підтвердження факту перерахування відповідачу коштів у розмірі 4000 грн 00 коп. представником позивача подано довідку ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дом» № 7/13123 від 17 липня 2025 року, відповідно до якої 12 серпня 2024 року о 17:27 на рахунок НОМЕР_1 були перераховані кошти в розмірі 4000 грн 00 коп.

Крім того, на виконання ухвали суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-2508008/33084-БТ від 16 серпня 2025 року та виписка про рух коштів по картці від 16 серпня 2025 року.

Із відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-2508008/33084-БТ від 16 серпня 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 .

Із виписки по карткового рахунку № НОМЕР_3 за період із 12 серпня 2024 року по 13 серпня 2024 року вбачається, що 12 серпня 2024 року на карту надійшли грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп.

Відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, що призвело до утворення станом на 17 липня 2025 року заборгованості в розмірі 17720 грн 00 коп., а саме:

- заборгованість за тілом кредиту 4000 грн 00 коп.;

- заборгованість за процентами 13720 грн 00 коп.

На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором представником позивача подано розрахунок, в якому зазначено відомості про розмір надано кредиту 4000 грн 00 коп., розмір нарахованих процентів за ставкою 1,5 % за період із 12 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року 480 грн 00 коп., розмір нарахованих процентів за ставкою 1,00 % за період із 20 серпня 2024 року по 17 липня 2025 року - 13240 грн 00 коп.

Даний розрахунок не містить даних про щоденне нарахування процентів, будь-яких роз`яснень з приводу такого їх нарахування представником позивача надано не було.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Будь-яких інших доказів чи клопотань про їх витребування представником позивача до суду подано не було.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

В силу ст. 626 та ст. 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 Договору про надання грошових коштів у позику № 4 від 12 серпня 2024 року та перерахування на імітовану на ім`я відповідачу картку кредитних коштів в розмірі 4000 грн 00 коп.

Крім тіла кредиту представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість за процентами в розмірі 13720 грн 00 коп.

На підтвердження розміру нарахованих процентів та періоду їх нарахування представником позивача подано розрахунок (а.с.44), в якому зазначені дані про розмір надано кредиту 4000 грн 00 коп., розмір нарахованих процентів за ставкою 1,5 % за період із 12 серпня 2024 року по 20 серпня 2024 року 480 грн 00 коп., розмір нарахований процентів за ставкою 1,00 % за період із 20 серпня 2024 року по 17 липня 2025 року - 13240 грн 00 коп.

Матеріали справи не містять деталізованого розрахунку із зазначенням поденних нарахувань процентів за Договором про надання грошових коштів у позику № 4 від 12 серпня 2024 року. Наявний в матеріалах справи розрахунок містить суперечливі дані (зокрема, подвійне нарахування процентів 20 серпня 2024 року і за ставкою 1,5 %, і 1,00 %), будь-яких роз`яснень з приводу такого нарахування процентів представником позивача надано не було.

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься, зокрема принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.

Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена в статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12 травня 1991 року нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У Рішенні від 01 листопада 2023 року № 9-р(ІІ)/2023 Конституційний Суд України дійшов висновку, що дієвий та ефективний захист прав споживачів є одним зі способів виконання державою її головного конституційного обов`язку - утверджувати й забезпечувати права і свободи людини (абзац першим підпункту 3.8 пункту 3 мотивувальної частини).

Із врахуванням наявних суперечливих та неоднозначних даних у розрахунку заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 4 від 12 серпня 2024 року, суд не має можливість перевірити правильність нарахування процентів за Договором про надання грошових коштів у позику № 4 від 12 серпня 2024 року та ухвалити законне та обгрунтоване рішення у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити частково: стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № 4 від 12 серпня 2024 року в розмірі 4000 грн 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача процентів, то вони задоволенню не підлягають в зв`язку з їх недоведеністю належними доказами.

В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача (на 22,57 % ) в розмірі 546 грн 74 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику № від 12 серпня 2024 року в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп., що становить заборгованість за тілом кредиту.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судовий збір в розмірі 546 (п`ятсот сорок шість) гривень 74 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Болсуновська, 8, поверх 9; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Виготовлення повного тексту рішення вчинено 20 жовтня 2025 року.

Суддя Я. І. Керекеза