Провадження номер 2/741/566/25
Єдиний унікальний номер 758/4551/25
РІШЕННЯ

іменем України

28 жовтня 2025 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 1114945 у розмірі 13502 грн 25 коп., суми сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1114945, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти у розмірі 1500 грн 00 коп. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір відповідачем підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора pgAL4e39rU, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

06 травня 2021 року між позикодавцем та відповідачем за ініціативою останнього укладено додаткову угоду № 1114945 до договору позики № 1114945, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2500,00 грн. Таким чином загальний розмір позики становить 4000,00 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора p1F0430cUa, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, відповідно до умов якого останнє набуло права вимоги до відповідача за договором позики № 1114945. У подальшому, 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу № 030423-ФК, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 1114945.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача наявна заборгованість у розмірі 13502,25 грн, з яких: 4000,00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 9502,25 коп. заборгованість за відсотками.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 11 квітня 2025 року матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 травня 2025 року матеріали цивільної справи надіслані за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2025 року справа надійшла у провадженні судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. (а. с. 90).

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 19 червня 2025 відкрито позовне провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 15 серпня 2025 року. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з АТ «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г): 1. інформацію щодо належності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , карткового рахунку № НОМЕР_2 ; 2. виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_1 , за період з 5 травня 2021 року по 08 травня 2021 року (а. с. 94-95).

Ухвалою суду від 15 серпня 2025 року розгляд справи відкладено до 28 жовтня 2025 року для здійснення повторного виклику відповідача.

Представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій просила розглянути позовну заяву у відсутності представника позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач, який був належним чином повідомленим судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За письмовою згодою позивача суд постановив 28 жовтня 2025 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.

Судом встановлено, що 05.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1114945 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до п. 1 якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а. с. 16).

Пунктом 2.1 договору визначено, що сума позики становить 1500,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка 1,99% в день (фіксована).

Пунктом 3 договору визначено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Позичальник також підтвердив, що до моменту підписання договору він вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) йому зрозумілі (п. 4.2 договору).

Даний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п. 5 договору).

До матеріалів справи долучено копію зазначених Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які розміщені на сайті товариства у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладення договору (далі Правила).

Відповідно до п. 6.5 Правил передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Договір позики № 1114945 відповідачем підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора pgAL4e39rU.

Крім того, судом встановлено, що 06 травня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1114945 до договору позики № 1114945 від 05.05.2021 року, за умовами якої позичальник збільшує суму позики на 2500,00 грн. Таким чином загальний розмір позики становить 4000,00 грн (п. 1 додаткової угоди). Ця додаткова угода складена в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, підписана одноразовим ідентифікатором відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», прирівнюється до укладеної в письмовій формі і є невід`ємною частиною договору (п. 6 додаткової угоди) (а. с. 16, на звороті).

Додаткову угоду № 1114945 до договору позики № 1114945 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора p1F0430cUa.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики № 1114945 з урахуванням додаткової угоди до даного договору виконало, надало відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 4000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № 1eb06d7a-b08d-4412-8fe3-d270776cd295 про переказ грошових коштів, відправник: ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», отримувач: платіжний інструмент НОМЕР_2 , сума 1500,00 грн, дата здійснення операції 05.05.2021 (а. с. 30, на звороті) та копією платіжної інструкції ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № bf29ec08-81fb-4962-ba69-cf392f2ddbd6 про переказ грошових коштів, відправник: ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», отримувач: платіжний інструмент НОМЕР_2 , сума 2500,00 грн, дата здійснення операції 06.05.2021 (а. с. 31).

Крім того, АТ «Ощадбанк» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів своєї відповіддю від 25 червня 2025 року повідомило суд, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_3 в установі АТ «Ощадбанк» та надало виписку по вказаному рахунку за період з 05 травня 2021 року по 08 травня 2021 року. З виписки по рахунку ОСОБА_1 судом встановлено, що 05.05.2021 та 06.05.2025 на його платіжну картку № НОМЕР_3 відбулося зарахування 1500,00 грн та 2500,00 грн, відповідно, від ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес».

26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і щодо договору позики № 1114945 від 05.05.2021 року, що підтверджується копією договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 (а. с. 32-36), копією Реєстру прав вимог № 2 від 26.10.2021 (а. с. 40-41), копія акта звірки взаємних розрахунків за період з січня 2021 року по грудень 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК управління активами» за договором № 2016 від 26.10.2021 (а. с. 41, на звороті).

03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу № 030423-ФМ, за умовами якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і щодо договору позики № 1114945 від 05.05.2021 року, боржником за яким є ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору факторингу № 03042023-ФМ (а. с. 43-47), копією реєстру заборгованості до договору факторингу № 03042023-ФМ від 03.04.2023 (а. с. 82-83), копією акта звірки взаєморозрахунків за період: 03.04.2023-01.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» по договору факторингу № 03042023-ФК від 03.04.2023 (а. с. 81, на звороті).

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надано до суду розрахунок за договором позики № 1114945 від 05.05.2021, згідно з яким за період з 05.05.2021 по 25.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 13502 грн 25 коп., що складається з: 4000 грн 00 коп. заборгованості за тілом позики, 9502 грн 25 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами (а. с. 5-7).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з яким договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) принципу справедливості розгляду справи судом.

У ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеним договором позики, боржником за яким є відповідач.

Наданий позивачем розрахунок стороною відповідача не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку.

Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість, нарахована відповідачеві, відповідає умовам договору позики, нарахована в межах строку кредитування з урахуванням пролонгації, передбаченої п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (тобто за 120 днів).

З урахуванням викладеного вище, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд робить висновок, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3500 грн 00 коп. в рахунок отримання правничої допомоги витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До позовної заяви ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» долучено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 (а. с. 53-56), копією витягу з акту № 6-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за вищевказаним договором від 27.01.2025, відповідно до якого вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. послуг становить 3500 грн (а. с 57, на звороті), платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 579932273.1 від 27.01.2025 про оплату ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» наданої правничої допомоги Ткаченко Ю.О. за вищевказаним договором (а. с. 65, на звороті), копію ордера на надання правничої допомоги серії АХ № 1149961 (а. с. 61, на звороті), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 (а. с. 61).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК).

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Ураховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, ураховуючи, що справа не є справою значної складності, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, ураховуючи виконані в акті роботи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача у розмірі 2500 грн 00 коп., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 108, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закогу України «Про електронну комерцію», ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 128, 131, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 274, 275, 279, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, оф. 204, м. Ірпінь, Київська область, 08200) заборгованість за договором позики № 1114945 від 05.05.2021 у розмірі 13502 (тринадцять тисяч п`ятсот дві) грн 25 коп, з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9502 грн 25 коп сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (, місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, оф. 204, м. Ірпінь, Київська область, 08200) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

У стягненні решти витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, оф. 204, м. Ірпінь, Київська область, 08200;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА