Провадження №2/760/3088/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просив застосувати наслідки нікчемного правочину.

Свої вимоги мотивує тим, що на місці зруйнованої ОСББ «Білий Дім» зеленої зони, під вікнами його квартири, ним було встановлено вздовж зовнішнього краю проїзної частини прибудинкової дороги металеві стовпчики для створення фізичної перешкоди по не допущенню стоянки і руху автомобілів безпосередньо під вікнами його квартири.

ОСББ «Білий Дім вирішило демонтувати елементи благоустрою, які він установив, з підстав на їхню думку, незаконно встановлених.

Вважає, що оскільки питання законності чи незаконності встановлених елементів благоустрою регулюються спеціальним Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та Правилами благоустрою м. Києва, органом який вирішує це питання є Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища (далі Департамент). Однак, в порушення даних вимог ОСББ «Білий Дім» не зверталося до Департаменту із заявою про незаконне встановлення металевих стовпчиків і не мало висновку про їх незаконне встановлення.

У зв`язку з тим, що ним не було дозволено проводити демонтаж, ОСББ «Білий Дім» викликали поліцію, після прибуття патрульної поліції, поліцейський відтиснув його та застосувавши погрозу запроторити до буцегарні. У подальшому, його майно було пошкоджено, оскільки демонтажу не було, а їх зрізали, і забрали його майно.

Посилаючись на ст.228 Цивільного кодексу України вважає правочин нікчемним.

16.08.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Чередніченко Н.П.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2023 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаментку патрульної поліції про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

24.10.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Шереметьєвій .А.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.10.2023 позовну заяву залишено без розгляду та надано строк для усунення недоліків.

10.01.2024 на виконання ухвали суду від 31.10.2023 позивачем надана квитанція про сплату судового збору та уточнення до позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.01.2024 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі.

19.02.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача, в якому останній заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач зазначає, що під час демонтажу металевих стовпчиків Департаментом міського благоустрою КМДА 24.06.2020 поліцейськими які прибули на місце події, вчинялись, на думку позивача незаконні дії щодо відтиснення його від процесу демонтування, а оскільки майно позивача було пошкоджено, позивач просить суд визнати правочин щодо демонтажу недійсним.

Вважають дані вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно витягів з системи АРМОР 23.06.2020 о 21.48 год. на лінію 102 надійшов виклик щодо незаконного будівництва, здійснений голово ОСББ «Білий Дім» ОСОБА_2 , із зазначенням того, що біля 3 під`їзду мешканець дому незаконно будує площадку. Поліцейськими дійсно було виявлено стовпчики огорожі, які встановив ОСОБА_1 , який також повідомив, що в нього не має жодних дозвільних документів на це, і стовпчики він встановив тому, що йому не подобається, що під вікнами жителі будинку ставлять свої транспортні засоби.

Щодо неправомірних дій працівників УПП у м. Києві ДПП зазначили, що було проведено перевірку, якою неправомірних дій в діях працівників поліції не встановлено.

Також зазначили, що визнання правочину стосовно демонтування стовпчиків має скеровуватись до виконавця цих дій - Департаментом міського благоустрою КМДА та ОСББ «Білий Дім».

21.02.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що саме поліцейський патруль, який прибув на місце за викликом, замість припинити незаконність дій ОСББ «Білий Дім» дозволив їм проводити демонтаж об`єкту його нерухомого майна. Такі дії вважає порушенням ст. 41 Конституції України та Закону України «Про національну поліцію».

22.02.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Усатовій ІА.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначає, що під час демонтажу металевих стовпчиків 24.06.2020, поліцейськими, які прибули на місце події, вчинялись незаконні дії щодо позивача та процесу демонтування та його майна, права власності на це майно, у зв`язку з чим його майно було пошкоджено, та зазначено, що правочин, який вчинено відповідачем - дозвіл проводити демонтаж об`єкта нерухомого майна ОСББ « Білий дім».

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що позивачем не укладалося будь-яких договорів з відповідачем- Управлінням патрульної поліції у м. Києві, позовні вимоги зводяться до встановлення правомірності дій працівників поліції, що прибули за викликом та були присутні при демонтажу стовпчиків.

Так, згідно листа № 2-14712/41/11/2/02-2020 вбачається, що 24.06.2020 близько 17.00 год на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення «хуліганство» по провулку В.Жуковського,10, особи перешкоджають демонтажу стовпчиків (ЄО№33862 від 24.06.2020), на місце виклику було направлено автопатруль УПП у місті Києві ДПП «Рубін - 0102», якими було вжито заходів щодо забезпечення громадської безпеки при виконанні робіт з демонтажу стовпчиків.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

У зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовна вимога про застосування наслідків недійсності правочину є неналежним способом захисту порушеного права і задоволенню не підлягає.

Так, позивачу, який вважає дії відповідача незаконними, слід звернутися саме з такими вимогами для захисту його прав.

Що стосується порушення права власності позивача, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження даних обставин.

При цьому суд виходить з конкретних обставин справи та фактично - доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності, зокрема на підставі оцінки доказів встановлено факт відсутності будь-яких угод приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, то судові витрати, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 133, 141, 158, 263-268, 272, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Усатова