Справа № 201/5739/25
Провадження № 2/201/3146/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення суми недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Соборного районного суду міста Дніпра 12 травня 2025 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення суми недоотриманої пенсії, в якій позивач просила суд:

-Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) недоотриману суму пенсії за померлим батьком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в розмірі 266 482,55 грн. (двісті шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 55 коп.);

-Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000, грн. (десять тисяч гривень 00 коп.);

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що її батько ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №160/3606/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 104956 від 19 листопада 2021 року, складеної станом на 05 березня 2019 року, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно.

За життя ОСОБА_2 мешкав разом із своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

23 серпня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким остання є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з квартири.

На лист приватного нотаріуса Щетілової О.В. від 12 січня 2023 року №07/02-14 щодо надання інформації про наявність невиплаченої пенсії за померлим ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 24 січня 2023 року повідомило, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягають виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за цим Законом та члени їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачується тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

На заяву позивача від 11 квітня 2023 року, Пенсійний фонд листом від 13 грудня 2023 року повідомили, що розглянути питання про призначення одноразової виплати на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника загибеллю батька, можливо після надання рішення судового органу. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Недоотримана пенсія відсутня.

Одночасно, Пенсійний фонд повідомив, що згідно рішення суду по справі №160/3606/22 була нарахована доплата пенсії ОСОБА_2 . Та зазначено, що особі, яка має право на отримання цієї доплати, необхідно звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідною заявою про заміну сторони по справі №160/3606/22 .

На адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 , відповідач листом від 18 листопада 2024 року №0400-01202-8/229323 повідомило наступне: ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата якої припинилась у зв`язку зі смертю.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №160/3606/22 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 70% від грошового забезпечення 19 420,20 грн., яке зазначено у довідці від 19 листопада 2021 року за №ФД 104956, наданій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доплата пенсії на виконання рішення суду за період з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2022 року становить 266 482,55 грн. Зазначені суми підлягають виплаті належному заявнику (заявникам), якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та незалежно від періоду, за який нараховано недоотримані суми.

Враховуючи, що Позивачу, як спадкоємцю, не була виплачена сума пенсії, яку спадкодавець не встиг отримати за життя, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даним позовом.

30 червня 2025 року представником відповідача через систему «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог,

Так, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі № 160/360/22, ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01 квітня 19 по 30 травня 2022 у розмірі 266 482,55 грн.

Відповідно до статті 61 Закону України від 09 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім?ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні у встановленому порядку осіб (членів сім?ї), визначених у статті 61 Закону, недоодержані суми підлягають виплаті без заміни сторони у виконавчому провадженні, за рахунок коштів та у порядку черговості, визначених відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1).

Зазначені суми підлягають виплаті належному заявнику (заявникам), якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та незалежно від періоду, за який нараховано недоодержані суми.

Окрім того зазначили відповідно до статі 8 Закону № 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов?язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з положеннями пунктів 20, 29 ч. 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов?язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №? 35-1) (далі - Порядок), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті України на відповідний рік; Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Фінансування видатків, пов?язаних з погашенням заборгованості за рішенням суду, відбувається в порядку першочерговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Конституцією України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який розробляє проект закону про Державний бюджет України на наступний рік і подає його до Верховної Ради України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України про його виконання. Ефективне здійснення Кабінетом Міністрів України цих повноважень є основою для вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, проведення політики у сфері соціального захисту, фінансової і податкової політики.

Відповідну позицію Верховний Суд вказав у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18 (адміністративне провадження № К/990/4324/23).

При цьому Верховний Суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішення, не є власністю Пенсійного фонду України та не знаходяться на його рахунках.

Водночас стягнення з суб?єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб?єкта владних повноважень, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 травня 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 19).

Ухвалою судді від 14 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строку на усунення виявлених недоліків (а.с.30-32).

19 травня 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення суми недоотриманої пенсії (а.с. 40-41).

09 вересня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 91-92).

Сторони в судове засідання не з`явилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

Заявник є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, на підтвердження чого надано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_5

ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №160/3606/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсію на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД 104956 від 19 листопада 2021 року, складеної станом на 05 березня 2019 року, починаючи з 01 квітня 2019 року, з урахуванням проведених раніше виплат.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно.

За життя ОСОБА_2 мешкав разом із своєю донькою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

23 серпня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким остання є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з квартири.

На лист приватного нотаріуса Щетілової О.В. від 12 січня 2023 року №07/02-14 щодо надання інформації про наявність невиплаченої пенсії за померлим ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 24 січня 2023 року повідомило, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягають виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб які мають право на пенсію за цим Законом та члени їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачується тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

На заяву позивача від 11 квітня 2023 року, Пенсійний фонд листом від 13 грудня 2023 року повідомило, що розглянути питання про призначення одноразової виплати на сім`ю у зв`язку з втратою годувальника загибеллю батька, можливо після надання рішення судового органу. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члені сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Недоотримана пенсія відсутня.

Одночасно, Пенсійний фонд повідомив, що згідно рішення суду по справі №160/3606/22 була нарахована доплата пенсії ОСОБА_2 . Та зазначено, що особі, яка має право на отримання цієї доплати, необхідно звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з відповідною заявою про заміну сторони по справі №160/3606/22 .

На адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 , відповідач листом від 18 листопада 2024 року №0400-01202-8/229323 повідомило наступне: ОСОБА_2 перебував на обліку та отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата якої припинилась у зв`язку зі смертю.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2022 року у справі №160/3606/22 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року у розмірі 70% від грошового забезпечення 19 420,20 грн., яке зазначено у довідці від 19 листопада 2021 року за №ФД 104956, наданій ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доплата пенсії на виконання рішення суду за період з 01 квітня 2019 року по 31 травня 2022 року становить 266 482,55 грн. Зазначені суми підлягають виплаті належному заявнику (заявникам), якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, та незалежно від періоду, за який нараховано недоотримані суми.

Враховуючи, що позивачу, як спадкоємцю, не була виплачена сума пенсії, яку спадкодавець не встиг отримати за життя, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даним позовом.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За нормою ч.1ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідност.1261ЦКУкраїни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається зокрема із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії, розмір якої становить 266 482,55 грн.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого батька.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачкою в порядку спадкування у розмірі 266 482,55 грн. повинна бути виплачена в повному обсязі. Тому права позивачки підлягають захисту шляхом стягнення за даним судовим рішенням недоотриманих коштів.

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що ОСОБА_2 оскаржував дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а суми пенсії, що належали останньому залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд прийшов до висновку, що його донька - позивачка у справі успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227ЦКУкраїни у розмірі 266 482,55 грн.

У зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення із відповідача нарахованої, але неотриманої ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2019 року по 31 травня 2022 рік пенсії в сумі 266 482,55 грн. на користь позивачки.

Окрім того суд зазначає, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявниці про що наголошував представник відповідача в наданих запереченнях.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 травня 2023 у справі №520/926/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21, від 24 січня 2024 року в справі № 380/9537/21, від 13 лютого 2024 року в справі № 240/17105/21 та інших, що вказує на сталість відповідної правової позиції касаційного суду щодо можливості заміни стягувача у виконавчому провадженні, яким виконується судове рішення про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави (оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору) витрати зі сплати судового збору в розмірі 969 грн.

Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., яку підтверджує договором про надання правничої допомоги № 22/07/24-ДН-2 від 22 липня 2024 року, актом приймання-передачі наданих послуг, квитанцією № 01 від 22 липня 2024 року.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За змістом норм ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд звертає увагу, що позовна заява подана про стягнення заборгованості, участі в судових засіданнях представник не приймав, тому визначені витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн є неспівмірними зі складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката.

Виходячи з принципу розумності, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про стягнення суми недоотриманої пенсії, задовольнити в повному обсязі.

??

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) недоотриману суму пенсії за померлим батьком ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в розмірі 266 482,55 грн. (двісті шістдесят шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 55 коп.).

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі)грн

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (, адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 969,00 грн

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2025 року

Суддя С.О. Демидова