ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 листопада 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2173/24

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1699/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс».

Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2025 року, суддя Коротка А.О., повний текст рішення складено 01 вересня 2025 року, місце ухвалення рішення суду - м.Прилуки.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ТОВ «Діджі Фінанс» звернулось до суду з позовом, в якому просило поновити строк позовної давності для подання позову до суду, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 200504207 від 14.04.2016 у загальному розмірі 77 125 грн 12 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18 273,10 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20 липня 2020 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020 р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16, відповідно до якої Позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», в тому числі і за даним Кредитним договором. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості.

23 травня 2016 року згідно з рішенням Правління НБУ України № 14/БТ ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Фактично управління банком перейшло до Фонду.

Фонд має право передати право грошової вимоги до позичальника (боржника) за кредитним договором іншому банку на підставі договору про відступлення права вимоги. При цьому згода відповідного боржника (позичальника) на укладення такого договору не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо позичальника (боржника), вимоги до якого передані відповідно до договору про відступлення прав вимоги, разом із правами за договором забезпечення таких вимог. Вимогами чинного законодавства України та умовами договору факторингу не передбачена передача програмного забезпечення, що здійснює нарахування заборгованості по сплаті тіла кредиту, нарахуванню відсотків та пені, а також його детального розрахунку за формулою її формування. Це пов`язано з тим, що в разі відступлення права вимоги вже за існуючою заборгованістю Фактор, відповідно до умов договору факторингу, не має право нарахувати відсотки, комісію, неустойку, що передбачені умовами кредитного договору.

Таким чином, Банк, правонаступником якого є Позивач, виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, в той же час Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., а всього - 5605 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Діджи Фінанс» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що саме наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору в деяких випадках за частиною кредитних договорів призвело до спливу встановленого законодавством загального стооку позовної давності, в межах якого суд має право задовольнити позовні вимоги кредитора (за умови, що боржник клопотатиме перед судом про застосування такої позовної давності), що в свою чергу також є підставою для його поновлення/не застосування судом позовної давності, оскільки кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутись до суду в межах такого строку. Фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування, унеможливлювала реалізацію прав позивача на звернення до суду із захистом своїх власних інтересів. Лише після отримання таких документів, позивач почав здійснювати процедури задля захисту власних інтересів, звернення до суду із позовною заявою.

Особа, яка подала апеляційну скаргу також звертає увагу на введення в Україні воєнного стану і що строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану (п.19 розділу «Прикінцеві положення» ЦК України).

ОСОБА_1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» просить відмовити в її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 14.04.2016 між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено угоду № 200504207 щодо кредитування, відповідно до якої банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 18 273,1 грн, з встановленим строком користування з 14.04.2016 по 14.04.2019 (т.1 а.п.65-66).

Відповідачка ОСОБА_1 підписала Анкету №200504207 на отримання вказаного кредиту (т.1 а.п.67).

Сторони кредитного договору погодили Графік платежів до кредитного договору №200504207 від 14.04.2016 (т.1 а.п. 73).

Встановлено, що ПАТ «Банк Михайлівський» видав довідку про умови кредитування та орієнтовну вартість споживчого кредиту, зазначивши, що орієнтовна сукупна вартість вказаного кредиту становить 30 449,80 грн (т.1 а.п.48).

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги. За даним договором було сплачено кошти та передано вимогу за кредитним договором від 14.04.2016 року.

23.05.2016 згідно з Рішенням Правління НБУ № 14/БТ, ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

20.07.2020 позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами проведення публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, що мало місце 15 червня 2020 року. Серед кредитних договорів, що передані за договором про відступлення права вимоги, наявний також кредитний договір, що був укладений 14.04.16 року між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з Витягом з реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) становить 51 189,20 грн, які складаються з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 17 765,83 грн та заборгованості за доходами у розмірі 33 424,09 грн (т.1 а.п.15).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 200504207 від 14.04.2016 сума боргу з 21.03.2021 по 21.03.2024 становить 51 189,92 грн. Позивач розрахував інфляційні втрати в сумі 21 320,62 грн за період з 21.03.2021 по 21.03.2024, 3 % річних за період з 21.03.2021 по 21.03.2024 в сумі 4 614,58 грн (т.1 а.п.83-85).

Згідно із постановою Північного апеляційного Господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда», ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлено становища, яке існувало до порушення права (т.1 а.с. 34-62).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Стаття 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з вимогами ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Діджи Фінанс» пропущено строк позовної давності і що відсутні підстави вважати, що його пропущено з поважних причин.

Проте, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Указом Президента України №87/2020 від 13 березня 2020 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

В подальшому пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України доповнено згідно із Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 редакцією Закону України №3450-ІХ від 08.11.2022 таким текстом: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Враховуючи наведені нормативні акти, щодо пропуску строку позовної давності звернення до суду з позовом слід зазначити наступне.

14 квітня 2016 року укладено Кредитний договір між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_2 .

Відповідно до Графіку платежів: дата платежу 14 числа кожного місяця, тобто перший платіж мав бути здійснений відповідачкою 14 травня 2016 року (а.с.73 т.1).

Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV -2» введено в дію з 13 березня 2020 року.

Крім того, вже діяла норма закону, яка продовжила позовну давність на час дії такого карантину. Згодом позовну давність зупинено на період дії воєнного стану, який діє і на час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

В ході розгляду справи представник відповідача була подана заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності ( т. 3 а.с. 233).

А тому, вданому випадку первісним позичальником пропущено строк звернення до суду з 14 травня 2016 року по 14 лютого 2017 року включено.

Враховуючи вищевикладені обставини, стягненню підлягає розмір заборгованості, починаючи з 14 березня 2017 року.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на цей час триває.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Щодо суми боргу, стягненню підлягає 30 093,38 грн, починаючи з 14 березня 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з приписами ст.137 ЦПК України розмір гонорару адвоката визначається договором про надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду в суді першої інстанції позивачем було надано копію Договору №26 про надання правової допомоги від 15.02.2024 (а.с.22-26 т.1), копію Детального опису робіт (а.с.33 т.1).

За матеріалами справи встановлено, що представник позивача жодного разу не брав участі в судових засіданнях.

Відповідно до п.4.7. Договору №26 про надання правової допомоги від 15.02.2024 за ознайомлення з матеріалами справи, формування правового аналізу 3 000,00 грн, написання заяв/клопотань 1 500 грн - 3 000,00 грн, позовна заява 3 500,00 грн 7 000,00 грн.

Позовні вимоги задоволені на 39.02%%.

Враховуючи викладене, в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції з відповідача слід стягнути 5072.6 грн (13 000*39.02%), а також 2373.95 грн судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій (6 056 * 39.02%).

Керуючись ст. 133, 137, 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджі Фінанс» задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2025 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (, адреса: вул.Авіаконструктора ІгоряСікорського, 8, м.Київ, 04112) заборгованість за Кредитним договором від 14 квітня 2016 року в розмірі 30 093 (тридцять тисяч дев`яносто три) гривні 38 копійок, в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції 5 072 гривень 60 копійок,2 373 гривень 95 копійки судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: