Справа № 521/8168/25
Провадження №2-о/521/354/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м.Одеса

Хаджибейкий районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Плавич І.В.,

за участю секретаря судових засідань Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Хаджибейського районного суду міста Одеси справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи - Одеського міського нотаріального округу, приватного нотаріуса Лічман Інни Миколаївни про встановлення факту, що має юридичне значення, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась в суд із заявою у якій просить встановити юридичний факт, а саме факт прийняття спадщини ОСОБА_2 дружини ОСОБА_1 за заповітом від 01.12.1986 р. після смерті її тітки ОСОБА_3 .

Заявник обґрунтував заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2011 р.

Організацією поховання ОСОБА_3 займалася ОСОБА_2 , яка уклала договір-замовлення на організацію проведення поховання від 19.06.2011 р.

Згідно з довідкою № 597 КП «ЖКС «ЧЕРЬОМУШКИ» від 23.06.2011 р., ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ) проживала разом із ОСОБА_3 з 07.02.2011 р. до дня смерті останньої та вела з нею спільне господарство, що підтверджується свідченнями сусідів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Після її смерті заявнику видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 у її речах було знайдено заповіт ОСОБА_3 від 06.12.1986 р., у якому все майно заповідано ОСОБА_2 , а також Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3 .

Заявнику відомо, що після смерті ОСОБА_3 його дружина не приймала спадщину офіційно у нотаріуса, однак фактично здійснила її прийняття: проживала разом зі спадкодавицею, вела спільне господарство, організувала поховання.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Лічман І.М. під час звернення заявника повідомила, що на підставі наявних документів не має права видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та інше майно, яке фактично належало померлій, та надала усне роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

На підставі викладеного заявник просить суд встановити факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , що є підставою для подальшого оформлення спадкових прав заявника на належне спадкове майно.

Ухвалою від 22.05.2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено судове засідання.

30.09.2025 року представник заявника подав клопотання про витребування доказів, у якому просив суд витребувати у Одеського міського нотаріального округу, приватного нотаріуса Лічман Інни Миколаївни спадкову справу № 54648041, що містить відомості, необхідні для з`ясування обставин справи.

Ухвалою від 30.09.2025 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман Інну Миколаївну надати суду у встановлений законом строк копії матеріалів спадкової справи № 54648041.

На виконання ухвали суду заінтересованою особою було подано копії матеріалів спадкової справи № 54648041.

Заслухавши представника Заявника, заінтересованих осіб та дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , тітка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.06.2011 р.

Організацією поховання ОСОБА_3 займалася ОСОБА_2 , яка уклала договір-замовлення на організацію проведення поховання від 19.06.2011 р.

Згідно з довідкою №597 КП «ЖКС «ЧЕРЬОМУШКИ» від 23.06.2011 р., ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ) проживала разом з ОСОБА_3 з 07.02.2011 р. до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також вела з нею спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після чого заявнику видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 у її речах було виявлено заповіт ОСОБА_3 від 06.12.1986 р., у якому все майно заповідано ОСОБА_2 , а також Державний акт на право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3 .

Заявнику було відомо, що після смерті ОСОБА_3 його дружина не приймала спадщину офіційно у нотаріуса, однак фактично здійснила прийняття спадщини, проживаючи разом зі спадкодавицею, ведучи спільне господарство та організувавши поховання.

На підставі заповіту та Державного акту ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Лічман Інни Миколаївни з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що фактично належала його дружині.

Для підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нотаріус Лічман І.М. звернулася з запитом до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, який у відповіді №4039Н/11-06 від 03.03.2025 зазначив, що ОСОБА_3 на день смерті за вказаною адресою офіційно не була зареєстрована.

Приватний нотаріус Лічман І.М. повідомила заявника, що на підставі наявних документів не має права видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та надала усне роз`яснення про необхідність звернення до суду для встановлення факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Норми права, які підлягають застосуванню.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для з подальшого оформлення прав на спадкове майно, яке фактично належало його дружину після смерті ОСОБА_3 ..

Так, враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником підтверджено юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 за заповітом від 01.12.1986 р. після смерті її тітки ОСОБА_3 . Вказаний факт доведено повністю та його встановлення має юридичні наслідки для заявника. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 7680, 263265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи - Одеського міського нотаріального округу, приватного нотаріуса Лічман Інни Миколаївни про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_2 (дружини ОСОБА_1 ) за заповітом від 01.12.1986 р. після смерті її тітки ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Заявник : ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 Місце проживання: АДРЕСА_2

Зацікавлена особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, приватного нотаріуса Лічман Інни Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: 65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9).

Суддя Плавич І.В.