"30" жовтня 2025 р. Справа № 363/6268/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в інтересах якого діє Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», питання про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана заява, у якій Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу, 3% річних, інфляційні втрати, а також судовий збір.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 4, 5 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас, у матеріалах заяви відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 у період з 01.02.2025 по 30.09.2025 є користувачем (споживачем) послуг, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником, наймачем вказаного житлового приміщення.

При цьому, розрахунок суми заборгованості за послуги розподілу природного газу за вказаними вище період та адресою по особовому рахунку № НОМЕР_1 оформлено на ОСОБА_1 , не свідчить, що остання користувалася наданими заявником послугами.

Як встановлено судом, згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, будинок АДРЕСА_1 не перебуває у власності ОСОБА_1 .

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», в інтересах якого діє Київська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги розподілу природного газу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач