Єдиний унікальний номер 142/347/25
Номер провадження 2/142/342/25
03 листопада 2025 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді Гринишиної А.А,
секретаря судового засідання Курасевич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
21 травня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд постановити рішення, за яким шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області 24 грудня 2011 року за актовим записом № 6, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 . Судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області 24 грудня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 6, та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . В цьому шлюбі у них з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . На протязі останніх років стосунки між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний час їхня сім`я розпалася. Відповідач нехтує інтересами сім`ї, сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що тяжким чином впливали на її психічний стан та стан дитини, та кожен раз спричиняли їй душевні страждання. Відповідач не розумів та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали у їхній родині, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільно вони не проживають близько двох років. Відновити сімейні стосунки, на її думку, неможливо і недоцільно. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2025 року дану справу було передано для розгляду судді Гринишиній А.А.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності, судом 22 травня 2025 року було отримано дані з Єдиного державного демографічного реєстру, стосовно ОСОБА_2 , та відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1406344 за вказаними особу не знайдено.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 27 травня 2025 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2
05 червня 2025 року судом отримано відповідь від Піщанської селищної ради за № 999 від 03 червня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .
Відповідно до наказів голови Піщанського районного суду від 04 червня 2025 року «Про відрядження ОСОБА_5 » та «Про частину основної оплачуваної відпустки ОСОБА_5 », головуючий по справі суддя Гринишина А.А. перебувала у 05 червня перебувала у відрядженні та 06 червня 2025 року у відпустці.
Ухвалою суду від 10 червня 2025 року в даній справі було відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 07 липня 2025 року, в яке відповідач ОСОБА_2 не з`явився, так як не з`явився і в наступні судові засідання, які було відкладено із-за його неявки, в останнє на 09 годину 00 хвилин 30 жовтня 2025 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Близнюк В. В. в судове засідання 30 жовтня 2025 року не з`явилися, проте на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, в якому він просить суд розгляд справи проводити без їхньої з позивачем участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повернутими конвертами які повернулися на адресу суду, в яких відповідачу за встановленою судом адресою реєстрації його місця проживання було направлено повістки про виклик до суду на 07 липня, 19 серпня, 18 вересня та 30 жовтня 2025 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 24 грудня 2011 року, про що виконком Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області зроблено відповідний актовий запис № 6 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.5).
Під час перебування у шлюбі у сторін по справі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 11 (а.с.6).
Також судом встановлено та не було спростовано під час судового розгляду, що позивач не бажає миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви позивача до суду про підтримання позовних вимог.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду (далі ЄСПЛ) з прав людини як джерело прав.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в пункті «с» частини першої статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, де передбачено «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, обставини справи та підстави пред`явлення позову до суду, враховуючи, що позивач категорично не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити принципу добровільності шлюбу та суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок, сплачений позивачем слід стягнути на його користь з відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 6, 7, 24, 105, 110, 112, 160 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради Піщанського району Вінницької області 24 грудня 2011 року за актовим записом № 6.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити прізвище " ОСОБА_3 ".
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання копія заочного рішення направити в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 03 листопада 2025 року.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 ;

Суддя: