У Х В А Л А

"31" жовтня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/21067/25

провадження № 2-о/755/703/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по заяві ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, заява, серед іншого, повинна містити підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, у матеріалах заяви відсутнє підтвердження того, що заявником не подано будь-якої іншої заяви, не залежно від підсудності, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення, обов`язково повинна містити юридичну підставу звернення, тобто мету, для якої встановлюється цей факт, і пояснення, як він вплине на виникнення, зміну або припинення прав заявника. Крім того, слід вказати відомості, що підтверджують факт, а також документи, які доводять обставини справи.

Разом з тим, заява не містить доказів наявності юридичної підстави/мети звернення заявника із даною заявою до суду, тобто відсутні докази того, що заявник має намір на отримання громадянства України, тобто докази звернення до компетентного органу про отримання громадянства України, яким зауважено про необхідність заявнику на встановлення заявленого факту, задля якого заявник звернулась з даною заявою до суду, ураховуючи, що суд не наділено правом надання громадянства, та суд не наділено правом підміни дій, правом вчинення яких наділено державні установи, до компетенції яких належить вчинення заявлених дій, зокрема, щодо надання громадянства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Цивільного процесуального кодексу України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Таким чином, оскільки заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, яка є заявою, що підлягає розгляду у порядку окремого провадження, заявником у заяві має бути зазначено заінтересовану особу по даній справі, зокрема, державну установу, до компетенції якої належить фактичне виконання, документування рішення суду про встановлення заявленого факту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 293, 294, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І.Галаган