Справа № 607/3870/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Черніцької І.М.

присяжних Алілуйка С.М.

Гринди В.П.

за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

з участю: ОСОБА_1 , адвоката Сампари Н.М.

представника ОСОБА_2 адвоката Кулини Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна.

В обґрунтування заяви заявник вказала, що ОСОБА_2 неодноразово звертався за медичною допомогою до КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, перебував на лікуванні та йому встановлено діагнози: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів, гіпоталамічний синдром, ожирінання 111 ступеня, маніакальний синдром. Внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2025 року задоволено клопотання заявника та призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

04 серпня 2025 року до суду направлений висновок судово-психіатричної експертизи за №558 від 10 липня 2025 року, згідно якого ОСОБА_2 виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання інших стимуляторів включаючи кофеїн, що не досягає хронічного психозу чи вираженого недоумства. Вказані розлади не спричиняють хронічні, стійкі психічні розлади. Дане захворювання не є хронічним, стійким психічним розладом. ОСОБА_2 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Адвокат Сампара Н.М. заявила клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи. В обгрунтування клопотання вказала, що вважає висновок експертизи хибним та помилковим, сформаним без урахування психічного стану та діазнозів ОСОБА_2 .

Висновок не відповіає положенням Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/0 «Висновок судово-психіатричної екпертизи», оскільки має містити 25 пунктів, однак має 15. Висновок не містить інформації щодо методик дослідження індивідуально-психологіних особивостей особи, жодна методика не викориовувалась. У висновку відсутні підписи експертів, які повідомлені про кримінальну відповідальність за надання завідомо несправедливого висновку. Посилаючись на наведене та те, що такий висновок є необгрунтованим, суперечить матеріалів справи, просить призначити повторну експертизу, як доручити провести іншій установі.

У судовому засіданні заявник та адвокати Сампара Н.М. та ОСОБА_3 клопотання підтримали, происли задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Присутній в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_4 , який проводив дану експертизу, пояснив, що висновок експертизи є належним чином обґрунтованим, проведений із використанням всіх відомих йому методик дослідження психічного стану особи, у присутності ОСОБА_2 , із врахуваням його психічного стану та наявних діагнозів.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст.76 ЦПК України одним із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є висновки експертів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до положень ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 статті 113 ЦПК України встановлено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерстваюстиції Українивід 08.10.1998року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, повторна еукспертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно роз`яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.107 ЦПК України при призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів.

Таким чином, згідно аналізу наведених норм, повторна судова експертиза призначається лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

На поставлені судом питання судовий експерт надав відповідний висновок, який є чітким та однозначним, відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості.

Як слідує із змісту висновку експертизи, він повністю відповідає вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №100/0 «Висновок судово-психіатричної екпертизи». Сам по собі факт відсутності у висновку нумерації пунктів згідно Інструкції, не свідчить про його неповноту та необгрунтованість, оскільки останній містить усі відомості, які мають бути зазначені у 25-ти пунктах згідно затвердженої форми «Висновок судово-психіатричної екпертизи».

Вказуючи на сумніви в правильності висновку експерта, твердження заявник та адвоката Сампари Н.М. ґрунтуються на власному тлумаченні та оцінці доказів по справі та незгоді з висновками, викладеними у висновку експерта.

Суд зауважує, що одна лише незгода учасника справи із висновком експерта не є самостійною підставою для призначення повторної судової експертизи.

Висновок проведеної експертизи є достатньо обґрунтованим та об`єктивним, доказів направлених на спростування вищезазначеного експертного висновку матеріали справи не містять, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи також не встановлено, тобто підстави, наведені представником щодо сумнівності у правильності висновку експерта не підтверджені належними та допустимими доказами, тому підстави призначення повторної експертизи відсутні

При цьому, в ухвалі суду про призначення судово-психіатричної експертизи експерт був повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок у відповідності до ст.384,385 КК України, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи також не встановлено, а твердження заявника про сумніви у правильності висновку експерта непідтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, з метою отримання роз`яснень висновку експерта у судовому засіданні 30.10.2025 було допитано експерта ОСОБА_4 , який підтримав наданий висновок. Пояснив, що на першій сторінці висновку міститься його підпис про те, що він попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Висновок відповідає матеріалам справи та психічному стану ОСОБА_2 . Наявні в останнього діагнози, такі як розлади психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів, гіпоталамічний синдром, маніакальний синдром, не є хронічними, стійкими психічними розладами та зумовлені вживання ОСОБА_2 інших стимуляторів. Внаслідок даних розладів психіки останній може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З огляду на наведене вище, суд вважає безпідставним призначення повторної експертизи, оскільки заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості експертизи, крім сумнівів заявника. Судом не встановлено, що висновок експерта є необґрунтованим, або таким, що суперечить іншим матеріалам справи чи викликає сумніви у його правильності.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи не має.

Керуючись ст. 258, 259, 268, 354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника заявника - адвоката Сампари Н.М. про призначення повторної судово-психіатричної експертизи

Відкласти судове засідання на 04 грудня 2025 року на 16 год 30 хв.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 03.11.2025 року.

Головуюча І.М. Черінцька

Присяжні С.М. Алілуйко

В.П. Гринда