Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/667/25

Провадження № 2/943/930/2025

27 жовтня 2025 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б.М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, виготовила технічний паспорт на будинок, проживає в даному будинку, здійснює постійний догляд та несе витрати по утриманню спадкового майна. З метою оформлення спадкових прав на житловий будинок позивачка звернулася до нотаріуса, однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови слугувало відсутність правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. Оскільки батько ОСОБА_3 за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. Тому просить суд визнати за нею право власності на дане спадкове майно.

Позивачка, до початку підготовчого судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю, заперечень проти позову не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно дост.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , повторно виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у Львівській області від 08.02.2007 року, підтверджується факт смерті матері позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис № 01.

Згідно свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданим Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Захдного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 23.11.2021 року, підтверджується факт смерті батька позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис № 631.

Після смерті останнього залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 .

Такий згідно технічного паспорту, виготовленого фізичною особою підприємець ОСОБА_5 , станом 26.03.2025 року на замовлення позивачки, вбачається, що житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 54,9 кв.м., відповідає технічним нормам та придатний для проживання.

З довідки виданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 № 34 від 26.03.2025 року підтверджується інвентаризаційна вартість житлового будинку становить 88708 грн..

Належність спадкового житлового будинку ОСОБА_3 , підтверджується довідкою виданою Олеським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області № 195 від 14.03.2025 року.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Позивачка є дочкою померлого, що підтверджується матеріалами справи та спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане Кутівською сільською радою Буського району Львівської області від 04.02.1978 року, доводиться, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивачки.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 14.03.2025 року, підтверджуєтьсяфакт, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивачка фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті батька проживала разом з ним та була зареєстрована в одному житловому будинку, що стверджується довідкою виданою Олеським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області № 194 від 14.03.2025 року.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок (будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда