_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/388/25
УХВАЛА

03.11.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

за участю секретаря - Коростій М.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Самодурової Наталії Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності та зобов`язання не чинити перешкоди у доступі до земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу, припинення права власності та зобов`язання не чинити перешкоди у доступі до земельної ділянки.

31.10.2025 представник позивача - адвокат Самодурова Н.В. надала до суду заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт та заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вчиняти будь - які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права, обтяження речових прав, закриттям розділу, припиненням прав та обтяжень, заборонити будь-яке будівництво та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :49:006:0001, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та накласти арешт та заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вчиняти будь - які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права, обтяження речових прав, закриттям розділу, припиненням прав та обтяжень, заборонити будь-яке будівництво та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :49:011:0012, площею 1,427 га, правокористувачем якого є Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

При цьому представник позивача посилається на те, що відповідач, наразі, вживає активних заходів, які полягають у перешкоджанні членам Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» (далі - ГО «ВМСОТРЛ») в доступі до території, що перебуває у користуванні ГО «ВМСОТРЛ» ще з 1992 року, мотивуючи це тим, що ця територія є земельною ділянкою, що перебуває у його власності. Так, між позивачем та відповідачем велися переговори, під час яких відповідач неодноразово підтверджував свою готовність до укладення мирової угоди, спрямованої на врегулювання питання щодо спірної земельної ділянки. Позивач діяв добросовісно, очікуючи на досягнення компромісу. Однак, всупереч досягнутим домовленостям та без повідомлення іншої сторони, відповідач самостійно здійснює активні дії в розпорядженні земельною ділянкою, вживає заходи з перекриття доступу до земельної ділянки з кадастровим номером :49:006:0001, площею 0,1 га., шляхом розміщення огорожі, при цьому, у Реєстрі дозвільних документів відсутні такі, що б давали право здійснювати будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Центральна, 107, та вживає активні дії щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером :49:006:0001, площею 0,1 га., залишаючи поза увагою факт суттєвих розбіжностей в розумінні реальних меж земельної ділянки, чим фактично унеможливив реалізацію умов потенційної мирової угоди та порушив принцип добросовісності у цивільних правовідносинах. Представник позивача зазначив, що частина земельної ділянки з кадастровим номером 0:49:006:0001 є асфальтованою дорогою, що перебуває у загальному користуванні та використовується в якості проходу та проїзду членами ГО «ВМСОТРЛ» до належного їм майна на території громадської організації. Тобто, члени ГО «ВМСОТРЛ» станом на сьогоднішній день, внаслідок протиправного заволодіння відповідачем земельною ділянкою, з кадастровим номером 0:49:006:0001, вже позбавлені права на вільних прохід, проїзд по асфальтованій дорозі, що перебуває у постійному користуванні позивача ще з 1992 року. Представник позивача зауважив, що між земельною ділянкою з кадастровим номером: :49:006:0001 та земельною ділянкою з кадастровим номером: :49:011:0012 наявні суттєві розбіжності в розумінні реальних меж земельних ділянок. Межі обох ділянок не визначені належним чином, що підтверджується відсутністю погоджених межових знаків, технічної документації із землеустрою та наявністю фактичного конфлікту у користуванні. З огляду на викладене, з метою запобігання необоротним наслідкам, просять суд накласти арешт на обидві земельні ділянки - 0:49:006:0001 та :49:011:0012, а також заборонити вчинення будь-яких дій, пов`язаних із поділом, виділом, передачею у користування чи зміною цільового призначення зазначених ділянок до остаточного вирішення спору по суті, а тому звертаються до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що накладення арешту на нерухоме майно та заборона вчинення будь-яких дій, щодо спірного майна, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

При таких обставинах, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову співмірними із заявленими позовними вимогами, а тому приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Самодурової Наталії Валеріївни про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт та заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вчиняти будь - які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права, обтяження речових прав, закриттям розділу, припиненням прав та обтяжень, заборонити будь-яке будівництво та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :49:006:0001, площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі

Накласти арешт та заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та вчиняти будь - які реєстраційні дії, у тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права, обтяження речових прав, закриттям розділу, припиненням прав та обтяжень, заборонити будь-яке будівництво та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :49:011:0012, площею 1,427 га, правокористувачем якого є Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Огренич І. В.