ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/490/25

Провадження № 22-ц/820/2236/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в складі судді Кульбаби А.В. від 04 вересня 2025 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року позивач ТОВ «Факторинг партнерс», звертаючись з цим позовом до відповідача, вказував, що 08.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено електронний договір про споживчий кредит №3434069. Договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн. із сплатою процентів в розмірі 3 % на день на строк 15 днів.

26.07.2024 року укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3434069 від 08.12.2021 року до відповідача.

Відповідач порушив умови кредитного договору, не виконав в повному обсязі всі грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за договором становить 23 700 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17250 грн., заборгованість за комісіями 1450 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість 23700 грн. за кредитним договором та судові витрати у розмірі 11422,40 грн.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 3434069 від 8 грудня 2021 року в розмірі 23 700 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17 250 грн., заборгованість за комісіями 1450 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. У задоволенні стягнення судових витрат на правничу (правову) допомогу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» в розмірі 9000 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та відмовити в задоволенні позову. На думку апелянта, позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора. Апелянтом не здійснювалися будь-які активні конклюдентні дії, пов`язані із укладенням із кредитором кредитного договору із визначенням умов, на які посилається позивач.

Вказує, що надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, не доводять наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вважає, що позивачем не доведено передання йому кредитних коштів у справі немає доказів, що номер банківської карти належить саме йому. Номер банківської карти не зазначено ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних скаржником документів про надання фінансового кредиту. Також не враховано, що ТОВ «Факторинг партнерс» не доведено перехід до нього права вимоги до апелянта.

У відзиві позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що апелянтом не надано суду докази, які б спростували встановлені рішенням суду факти, підтверджували належне виконання відповідачем зобов`язань та які б спростували суму заборгованості.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що 08.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3434069. Згідно п. 1.1. Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2250 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. п. 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Мілоан», а саме: 8 грудня 2021 року на номер телефону відповідача НОМЕР_1 відправлено одноразовий ідентифікатор U32058.

Відповідно до довідки (відомість про щоденні нарахування та погашення) ТОВ «Мілоан» станом на 21.02.2022 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Мілоан» становить: заборгованість за тілом кредиту 5000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 17250 грн., заборгованість по комісії 1450 грн., а всього 23700 грн.

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 08.07.2025 року на виконання ухвали суду від 23.06.2025р. підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ).

Згідно виписки за договором № б/н за період з 08.12.2021 року по 08.01.2022 року на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_2 08.12. 2021 року від ТОВ «Мілоан» надійшли грошові кошти в сумі 5 000 грн. (ID платежу ).

26.07.2024 року укладено договір факторингу № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3434069 в сумі 23700 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 5000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 17250 грн., заборгованості по комісії 1450 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач довів достатніми та допустимими доказами факт укладення електронного кредитного договору 08.12.2021 року між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 , перерахування відповідачу грошових коштів в сумі 5000 грн. а також наявність заборгованості відповідача за цим договором в сумі 23700 грн. Тому наявна заборгованість підлягає стягненню з відповідача як нового кредитора на підставі договору факторингу на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість такого висновку суду є безпідставними, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 3-4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з ч.6 ст. 11 цього Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За статтею 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт укладення кредитного договору відповідачем, підписання його сторонами, в тому числі відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та отримання відповідачем кредиту на умовах, визначених кредитним договором № 3434069 від 08.12.2021 року.

Так, кредитний договір № 3434069 від 08.12.2021 року підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора U32058, надісланого на номер мобільного телефону відповідача відповідно до договору.

Копія договору про надання споживчого кредиту № 3434069 від 08.12.2021 року та всі додатки до цього договору наявні у справі.

Підписання договору електронним підписом відповідає пунктам 6.1., 6.2 кредитного договору №5034935, за яким цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Твердження апелянта про непідписання цього кредитного договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора спростовується даними його анкети-заяви на кредит №3434069, із зазначенням всіх персональних даних заявника, каналу залучення та IP адреси, з якої подано заяву, а також всіх етапів оформлення та розгляду заяви в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства із зазначенням дати та точного часу.

Відповідач пройшов процедуру верифікації банківської карти (що дає змогу встановити власника банківської карти та подавача заявки як одну і ту ж особу), і підписав договір електронним підписом.

Факт зарахування кредитних коштів на банківську картку ОСОБА_1 НОМЕР_2 підтверджується випискою по особовому рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк» листом від 08.07.2025 року.

Відповідач всупереч принципу змагальності цивільного судочинства не спростував розрахунок заборгованості по кредиту та не надав свій власний розрахунок боргу.

Суд правильно встановив факт переходу права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 3434069 від 08.12.2021 року до ТОВ «Факторинг партнерс» на підставі договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року.

В матеріалах справи наявні копії договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року, реєстру боржників, акту приймання-передачі реєстру боржників, витягу з реєстру боржників щодо боржника ОСОБА_1 , що належно оформлені відповідно до норм ДСТУ 4163:2020.

Згідно п. 6.1.3. договору факторингу №26-07/2024 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників для друку згідно додатку №4, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги, тому не має значення факт сплати клієнту фінансування фактором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 31 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк