Провадження 2/127/3865/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку в м. Вінниці цивільну справу № 127/17027/16 за позовом (зустрічним позовом) ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом (зустрічним позовом) ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про захист прав споживача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив в усній формі клопотання про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Сичуку М.М., висловивши недовіру до здатності судді чинити правосуддя, оскільки суддя відмовився проводити повторно підготовче провадження та допустив до участі в справі невповноваженого представника відповідача.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» Михніцький Г.Ю. заперечив щодо задоволення відводу в зв`язку з безпідставністю заяви.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 4,ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема він: брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що виключають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У своїй усній заяві відповідач обґрунтовує відвід судді Сичука М.М. тим, що суддя відмовився проводити повторно підготовче провадження та допустив до участі в справі невповноваженого представника відповідача, саме тому, позивач вважає, що у головуючого судді по справі присутня упередженість, що викликає у нього недовіру до такого суду.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність і упередженість розгляду даної справи, а фактично є надуманими.

Суд вважає, що доводи заявника (позивача у справі) в частині упередженості або не об`єктивності судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність вказаних обставин.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами жодних процесуальних дій при розгляді справи, які могли би свідчити про упередженість чи не об`єктивність судді, відмови доступу до правосуддя або інших, які б порушували процесуальні права позивача, не встановлено. При цьому незгода заявника із прийнятими головуючим суддею рішень у цій чи іншій справі не може слугувати підставою для відводу у цій справі, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Суд вважає, що заява про відвід судді Сичука М.М. не містить будь-яких обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами щодо упередженості або необ`єктивності судді Сичука М.М. під час розгляду цивільної справи, дії судді, жодним чином не свідчать про його упередженість чи зацікавленість, а свідчать виключно про незгоду відповідача з процесуальним рішенням судді. Тобто, доводи відповідача зводяться до суб`єктивної оцінки процесуальних дій судді. При цьому, доказів, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не надано.

Разом з тим, слід звернути увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо сумнівів заявника в об`єктивності та неупередженості судді, то суд відмічає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, судом не встановлено обставин, які б вказували на упередженість та необ`єктивність судді, а також щодо наявності підстав для відводу судді визначених ст. 36, 37 ЦПК України.

Проте, оскільки учасник справи має сумніви в неупередженості судді та висловлює недовіру цьому складу суду, суд вважає за можливе клопотання заявлене в усній формі в судовому засідання про відвід судді Сичука М.М. задовольнити з метою недопущення сумнівів в об`єктивності прийнятих судом рішень та спростування тверджень про надання переваги іншим учасникам справи.

При цьому, суд зважає на положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини (зокрема, Рішення у справі Delcourt v. Belgium від 17 січня 1970 року № 2689/65, Рішення у справі Tocono and Profesorii Prometeisti v. Moldova від 26 червня 2007 року № 32263/03, а також Рішення у справі De Cubber v. Belgium від 26.10.1984 року, згідно якого правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (п. 26)).

Право сторін на справедливий суд закріплено у нормах міжнародного права, зокрема, у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав, тому, заяву про відвід слід задовольнити, а справу передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Сичука Миколи Миколайовича у цивільній справі № 127/17027/16 за позовом (зустрічним позовом) ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк» про захист прав споживача задовольнити.

Справу № 127/17027/16 передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя