справа № 2-1358/11 головуючий у суді І інстанції Косенко А.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа, постановлену під головуванням судді Костенко А.В., у смт. Макарів Київської області, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», Макарівський відділ державної виконавчої служби в Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» у виконавчому листі № 2-1358/11, виданому 23 лютого 2012 року Макарівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 122 421,26 грн. та видати дублікат виконавчого листа №2-1358/11, виданого 23 лютого 2012 року Макарівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 122 421,26 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 260/П/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року. На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржників відкрито виконавче провадження № 49786093 в Макарівському районному відділі

державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 15 квітня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 260/11/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП». 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 260/П/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року, перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». 23 серпня 2024 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» укладено договір про відступлення права вимоги № Ф-23/08/24/1. Згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги № Ф-23/08/24/1 від 23 серпня 2024 року ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відступило, а ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» набуло права вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним договором № 260/П/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року. При передачі документів, оригінали виконавчих листів Банком до нового кредитора передані не були. Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідомо та можливість їх встановлення відсутня, отже, виконавчі документи стягувачем втрачено. Виконавчий лист відсутній у заявника і попередніх кредиторів, що підтверджується зокрема відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ «НАДРА» з ринку № 089-60-133/25 від 24 квітня 2025 року і актом від 03 вересня 2020 року про встановлення факту відсутності документів в матеріалах кредитної справи за кредитним договором № 260/П/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року, що в свою чергу свідчить про його втрату. Строк пред`явлення виконавчого листа мав би закінчитися 15 квітня 2023 року, однак вказаний строк був перерваний в силу положень Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022 року, а враховуючи, що воєнний стан на момент подання заяви не скасовано і не припинено - строк пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа не закінчився.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року у задоволенні заяви ТОВ«ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН»просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ТОВ«ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну стягувача у виконавчому листі та видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ«ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» зазначає, що згідно з п. 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Враховуючи, що виконавчий лист № 2-1358/2011, виданий 23 лютого 2012 року Макарівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 122 421,26 грн., повернуто стягувачу ПАТ «КБ «НАДРА» 15 квітня 2020 року, строк для пред`явлення до примусового виконання даного виконавчого листа мав би закінчитися 15 квітня 2023 року. Однак відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Таким чином, строк для пред`явлення виконавчого листа мав би закінчитися 15.04.2023, однак відповідний строк був перерваний в силу положень Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, а враховуючи, що воєнний стан на момент подання цієї заяви не скасовано і не припинено - строк пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа не сплив.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права на які вказує апелянт, повно та всебічно дослідив обставини справи та постановив законну та обґрунтовану ухвалу, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Макарівського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сплив строку для пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання та відсутність підстав для його поновлення, виключає можливість задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі чи заміну сторони виконавчого провадження - у задоволенні цієї частини заяви слід відмовити. Разом із тим, вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого листа не можуть бути задоволені судом у разі відмови в заміні стягувача його правонаступником, оскільки заявник не є стороною у даній справі і ці вимоги є похідними від вимог про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні норми містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

З огляду на зазначені норми матеріального права заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), зазначено, що «на стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства».

Також, як зазначено, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року в справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив, заявник не звертався до суду з заявою про його поновлення. З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення заяви.

Зазначені висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Так, вказуючи, що строк для пред`явлення виконавчого листа мав би закінчитися 15 квітня 2023 року, однак відповідний строк був перерваний в силу положень Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15.03.2022 № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, а враховуючи, що воєнний стан на момент подання цієї заяви не скасовано і не припинено - строк пред`явлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа не сплив, ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» не звернуло уваги на наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, (в редакції на час ухвалення рішення у справі, а саме станом на 04 листопада 2011 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів - з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №260/П/04/2007-840 від 03 серпня 2007 року, набрало законної сили 15 листопада 2011 року, оскільки сторонами не оскаржувалось.

За таких обставин, строк пред`явлення виконавчого листа за даним судовим рішенням до виконання, розпочався 15 листопада 2011 року та сплив 15 листопада 2012 року.

Матеріали справи не містять доказів пред`явлення ПАТ «КБ «Надра» виконавчих листів до виконання протягом визначеного законом строку, а саме до 15 листопада 2012 року.

Також суду не надано будь-яких доказів перебування виконавчих листів щодо боржників у зазначеній справі на виконанні в органах державної виконавчої служби до спливу встановленого законом строку для пред`явлення їх до виконання.

Посилаючись в своїй заяві та апеляційній скарзі на факт відкриття виконавчого провадження державним виконавцем по виконанню виконавчого листа № 2-1358/2011 року в 2016 році, заявник не звернув уваги, що сам по собі факт відкриття виконавчого провадження за межами встановлених законом строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання, ніяким чином не свідчить про те, що зазначений строк не сплив.

Також заявник залишив поза увагою, що чинним законодавством України не визначено, що факт наявності постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є безумовним доказом дотримання заявником строку на пред`явлення такого виконавчого документу до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Стверджуючи про дотримання стягувачем (попередніми стягувачами) строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник, в силу його процесуального обов`язку (ст. 81 ЦПК України) повинен був надати суду докази, що з моменту набуття рішенням суду законної сили, а саме з 15 листопада 2011 року, виконавчий лист був пред`явлений до виконання до 15 листопада 2012 року, а також докази подальших дій стягувача з 15 листопада 2012 року до 13 червня 2016 року, направлених на виконання судового рішення, а саме: відсутність факту спливу зазначеного строку на момент подачі заяви про відкриття виконавчого провадження за якою 13 червня 2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Таких доказів матеріали справи не містять і про зазначені обставини заявник взагалі нічого в своїй заяві не вказує.

Вищевикладене не дає заявнику підстав стверджувати, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент його звернення до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не сплив.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог статті 375 ЦПК України має наслідком залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» залишити без задоволення.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 15 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.