Єдиний унікальний номер: 379/1081/25
Провадження № 2/379/467/25
УХВАЛА

28 жовтня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.,

секретаря судового засідання Мовчан М.С.

представника позивача: Кучерук К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Таращанського районного суду Київської області знаходиться вищевказана позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2025 справу передано для розгляду судді Разгуляєвій О.В.

19.06.2025 згідно з вимогою ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд отримав відповідь на запит про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 20.06.2025 провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду спрощеного позовному провадженні.

02.09.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення воєнного стану (зупинення провадження у даній справі) по причині перебування відповідача ОСОБА_1 на військові службі у в/ч НОМЕР_1 до завершення воєнного стану в Україні.

Ухвалою суду від 13.10.2025 у задоволенні клопотання відповідача, відмовлено.

27.10.2025 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення воєнного стану, оскільки відповідач проходить службу в ЗСУ.

Представник позивача у судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклалася на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.5 ст. 259 ЦПК України, ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

У судовому засіданні 28.10.2025 судом, постановлена ухвала, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи до завершення воєнного стану, оскільки відповідач проходить службу в ЗСУ, яка розцінена судом як зупинення провадження у справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним оформити таку ухвалу окремим документом після закінчення судового засідання.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на даний час його дію не припинено.

Статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що військове формування це створена відповідно до законодавства України сукупність військових з єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України -Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил)Збройних Сил України.

Організаційно, Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів; порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення).

Відповідно до п. 12 Положення, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦІК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки, щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду вказав, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу, виданий у порядку пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Інші докази (довідки, листи з військової частини) суд визнав недостатніми для встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом /контрактом/ (постанова від 29 березня 2023 року по справі №756/3462/20).

Отже, самі по собі довідки, листи, виписки про перебування особи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатніми для зупинення провадження по справі. Прецедентна практика Верховного Суду вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан, тощо.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 виснувано, що:«22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня2022 року №2/762 та №2/761. Пунктом 2 частини першої ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закопу військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія судів вважає, що заява про зупинення провадження у справі №461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09листопада 2022 року в справі №753/19628/17 та постанові Верховного суду від 14 лютого 2024року у справі №466/8799/22.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших, утворених відповідно до закону, військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічні за змістом висновки викладені у судових рішеннях Верховного Суду в справах від 14 грудня 2022 року №757/52540/16-ц, від 17 січня 2023 року №501/1699/17.

Таким чином, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема, приймають участь у виконанні бойових завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про зупинення провадження у справі було долучено: довідка № 3/382 від 14.08.2025 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 капітана ОСОБА_2 , що солдат ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ОК «Північ» з 24.11.2024; витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.11.2024 № 320-М про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поіменний список військовозобов`язаних, які призвані, у якому заначається солдат ОСОБА_1 , час прибуття 24.11.2024.

Проте, як вбачається, довідка від 14.08.2025 та витяг з наказу від 24.11.2024, не підтверджують обставини того, що на день розгляду клопотання про зупинення провадження у справі ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, також довідка не містить інформації про переведення військового формування де перебуває ОСОБА_1 на воєнний стан.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що долучені до матеріалів справи довідка № 3/382 від 14.08.2025, витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.11.2024 № 320-М, поіменний список військовозобов`язаних, які призвані, у якому заначається солдат ОСОБА_1 , час прибуття 24.11.2024, не є належними та достатніми доказами перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що в свою чергу давало б підстави для зупинення провадження у справі за п. 2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Крім того, зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №11-398caп20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

Згідно ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

З аналізу ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» слідує, що здійснення судами правосуддя на час введення воєнного стану не зупиняється.

Всі ці обставини суду слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд вважає, що докази на підставі яких відповідач просить зупинити провадження у даній справі не є достатніми для зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, оскільки не містять інформації про проходження військової служби відповідачем у військовому формуванні, яке переведено у воєнний стан.

Крім того, відповідно до змісту ст. 251 ЦІК України, провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи, однак зазначене не повинно призвести до затягування розгляду справи та позбавлення сторін правомірне очікування розгляду процесуального питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦІК України).

До основних засад судочинства ч. 3 ст. 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦІК України, кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №645/331/17, провадження №61-34293п3 18).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснювати швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам дія руху справи є порушенням п.1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄС у справі «Красношапка проти України»).

Отже, за відсутністю доказів, що свідчать про наявність підстав для зупинення провадження у справі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст.251, п.1 ч.1 ст.252, ст.260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий:О. В. Разгуляєва