Справа №536/603/25
Провадження №2/524/5492/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представників позивача Данілової Н.Н., Пихтіної Ю.А., представника відповідача Дронова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 181829,79 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює постачання теплової енергії у нежитлове приміщення, власником якого є відповідач і яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Нежитлове приміщення відповідача підключене до внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку, який не оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії.

Позивач надає послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників. Відповідач в порушення вимог законодавства, не здійснювала своєчасну оплату одержаних послуг, в результаті чого допустила заборгованість, яка з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат, становить 181829,79 грн.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та просили його задовольнити. Вказали, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку, має нести витрати на утримання спільного майна. Звертали увагу на те, що відсутність договору не звільняє споживача від обов`язку сплачувати вартість спожитих послуг. Просили врахувати, що приміщення відповідача не обладнано індивідуальною системою опалення.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Так, в письмових поясненнях представник відповідача зазначив, що фактично відповідач не отримує послуги з теплопостачання від ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки система опалення нежитлового приміщення є автономною. У жовтні та грудні 2023 року відбулось перепломбування вводу ГВП та гарячої води, про що було складено акти інженером «Полтаватеплоенерго» Віблою Т.М., в яких зазначено що запірна арматура теплового обладнання та вводу ГВП знаходиться в закритому стані. Вважає, що у відповідача відсутні підстави для укладення договору із ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки теплова енергія в приміщення по АДРЕСА_1 не подавалась та не подається по теперішній час. Вказав, що за відсутності заяви-приєднання до договору, а також відсутності оплати відповідачем наданих рахунків за спожиту теплоенергію, визначальним для встановлення обставин наявності укладеного договору про надання послуги з постачання теплової енергії, за яким у позивача з`являється право вимоги, має бути факт отримання послуги споживачем.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідач є власником нежитлового приміщення загальною площею 113,2 кв.м, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Університетська, 1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу приміщення офісу.

Загальновідомою обставиною є те, що у зв`язку з нанесеними 24 квітня 2022 року ракетними ударами по теплоелектроцентралі ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ», які призвели до значних руйнувань будівель та обладнання й спричинення виникнення пожежі, ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» припинила виробництво та постачання теплової енергії споживачам м. Кременчука. ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» було визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума боргу відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2022 до 12.2024 становить 156825,67 грн. Відповідно до розрахунку позивача, сума 3% річних становить 6018,08 грн, інфляційні втрати 18515,25 грн, пеня 470,79 грн.

НОРМИ ПРАВА

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках, регулюються ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»(далі Закон № 2189-VIII).

Згідно із п.5, 10 ч.2 ст.7, ст. 26 Закону № 2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. У разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

Порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг, визначається Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358)(далі Методика № 315).

Так, відповідно до Методики № 315 загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення; опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря; приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до вимог Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

В даній справі між сторонами виник спір щодо визначення відповідача, як споживача послуг з теплопостачання за умови встановлення запірної арматури.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що приміщення, власником якого є відповідач, обладнано системою індивідуального опалення, а додані до пояснень документи, на його думку, підтверджують те, що послугами позивача відповідач не користується.

Так, до письмових пояснень було долучено: акт пломбування від 11.10.2019, відповідно до якого інспектором ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» підтверджено те, що запірна арматура теплового вводу знаходиться в закритому стані(тепловий вузол), акти про пломбування від жовтня 2023, відповідно до якого інженером ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» ОСОБА_2 перевірено цілісність запірної арматури на вводі ГВП, акт пломбування від 05.12.2023, відповідно до якого запірна арматура вводу ГВП в закритому стані, акт технічної перевірки №1147 тепловикористовуючих установок, робочий проєкт системи опалення від 2019 року та фотознімки.

Суд відзначає, що процедура відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначається Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169(далі Порядок № 169)

Так, відповідно до п. 1, 3, 7, 13 Розділу ІІІ вказаного Порядку № 169 власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення. Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Отже, за змістом Порядку № 169 належними доказами на підтвердження відключення нежитлового приміщення від мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) є: заява, адресована органу місцевого самоврядування, витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення, проєкт відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО, акт про відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення

Такі докази відповідачем надані не були. Крім того, суд відзначає, що долучені відповідачем акти свідчать про встановлення запірної арматури системи постачання гарячої води, що є окремою послугою, оскільки відповідно до наданих позивачем копій рахунків, заборгованість нарахована саме за послугу з опалення.

З цих підстав, суд вважає, що відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження відключення нежитлового приміщення, власником якого вона є від мережі централізованого опалення.

Крім того, суд враховує те, що нежитлове приміщення знаходиться у багатоквартирному будинку, а тому відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку, зобов`язана нести витрати щодо утримання спільного майна, в тому числі і витрати на опалення місць загального користування.

Суд враховує те, що факт надання послуг з опалення співвласникам багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 підтверджується долученими позивачем актами перевірки системи теплопостачання, а розмір заборгованості наданим позивачем розрахунком, поясненнями та рахунками на оплату.

Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачем, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд стягує із відповідача на користь позивача в сумі 3028 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням 3% річних та індексу інфляції у розмірі 181829,79 грн та судові витрати в сумі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.10.2025

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ