Справа № 467/997/25
Провадження № 2/467/370/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту №4578433, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн. строком на 30 днів до 17 жовтня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом. 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із відповідачем. У свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальника ОСОБА_1 ТОВ "Коллект Центр" відповідно до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 року від 10 березня 2023 року. Посилаючись на те, що відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором № 4578433 та допустив заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви становить 36925 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 31925 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, представник позивача прохав стягнути з відповідача загальну заборгованість за кредитним договором у розмірі 36925 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 к. та 13000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 липня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, у якій остання заперечувала проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, яке надходить у формі листа до електронної пошти, або у додаток банку. Позивачем не надано жодного доказу направлення будь-якого ідентифікатора відповідачеві (наприклад, довідки від мобільного оператора), не надано доказів використання відповідачем цього ідентифікатора. Посилання позивача на Правила надання грошових коштів не заслуговують увагу, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними. Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником. Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та є лише інформаційною довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк (фінансова установа) зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про укладення кредитного договору. Відсутність електронного цифрового підпису на договорі кредитодавця та позичальника суперечить нормам Закону України «Про електронну комерцію». Доказів, що номер мобільного телефону, вказаний у розділі 10 «Реквізити» належить саме відповідачу, а не іншій особі, суду не надано. Позивачем не надано первинних документів на підтвердження заявленої заборгованості за кредитним договором. Квитанція про перерахування коштів не містить в собі інформації та доказів приналежності платіжних карток «473121*71» саме відповідачу, а не іншій особі. Реквізити повного карткового рахунку позичальника, на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів, в матеріалах справи відсутні. Розрахунки заборгованості не є первинними документами, тому є неналежними доказами.

Представником ТОВ «Колект центр» подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, у відповідності до якої на номер телефону відповідача направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Відповідачем не заперечується коректність відомостей, вказаних у заявці-анкеті: ПІБ, РНОКПП, паспортних даних, телефону, реквізитів банківської картки. Укладений договір містить всі істотні умови. Позичальник був ознайомлений з умовами договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договору. Позикодавець підписав договір одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, без отримання якого, без здійснення входу на сайт товариства договір не був би укладеним. Відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн. були перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 . Відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості по кредиту.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано письмові пояснення по справі, у яких остання вказала, що електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Договір, який укладається сторонами в електронний формі, безумовно повинен містити електронний цифровий підпис позичальника або електронний підпис одноразовим ідентифікатором. Докази використання чи накладення електронного підпису в матеріалах справи відсутні. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис на договорі належить саме відповідачу. На підтвердження заборгованості позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, а також доказів перерахунку коштів на карткові рахунки відповідача.

03 листопада 2025 року представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано додаткові письмові пояснення по справі, у яких остання позовні вимоги визнала частково у розмірі 7425 грн.: у розмірі тіла кредиту 5000 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 2425 грн., посилаючись на те, що кредит видано строком на 30 днів з 17.09.2021 року, пролонгацій договору не передбачено, додаткових угод сторонами не укладалось.

Представником ТОВ «Колект центр» Ткаченко М.М. подано письмові пояснення по справі, у яких зазначено, що договір з додатками, серед яких заявка на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту, які містять всі відомості щодо умов кредитування, підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання двічі не з`явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи в її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, 611, частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону,є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінетуі пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки в статті 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частино другою статті 625 ЦК України.

Судом встановлено, що 17 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 4578433, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн. строком на 30 днів до 17 жовтня 2021 року зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 550 грн., яка нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово, процентів за користування кредитом в сумі 1875 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п.1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

За умовами п.2.3.1.2. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Кредитного договору).

Пунктом 6.1. кредитного договору визначено, що договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Як вбачається з п. 6.4. кредитного договору укладення кредитодавцем цього договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальником, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

З огляду на п. 7.1. кредитного договору договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором на користь третіх осіб, без згоди позичальника (п. 3.2.6. кредитного договору).

Невід`ємною частиною Договору про споживчий кредит від 17 вересня 2021 року № 4578433 є Графік платежів за цим договором (Додаток № 1) та Паспорт споживчого кредиту (Додаток № 2).

ТОВ "Мілоан" ОСОБА_1 був ідентифікований одноразовим ідентифікатором V 12441 17 вересня 2021 року за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , про що свідчить відповідна довідка.

Щодо доводів представника відповідача про недоведеність укладання кредитного договору між ТОВ "Мілоан" та відповідачем, то суд їх відхиляє, оскільки вони суперечать матеріалам справи.

Як встановлено матеріалами справи 17 вересня 2021 року відповідач через свій особистий кабінет на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» URL:https://miloan.ua/ подав заяву-Анкету №4578433 (а.с.16) на отримання кредиту, зазначивши суму кредиту, строк кредитування та дату повернення. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору від 17 вересня 2021 року №4578433, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Канал залучення: appl.0.0/ miloan/direct. IP адреса з якої подано заяву: 94.153.1536. IP-адреса, або Internet Protocol address, це унікальний числовий ідентифікатор гаджета в мережі, потрібний для передання інформації між пристроями. IP-адресу має кожен комп`ютер, планшет, смартфон, підключений до інтернету. Вона може бути статичною (постійною, надається провайдером) та динамічною (змінюється щоразу при підключенні до інтернету). Позивач вказав відому йому IP адресу відповідача, за якою було сформовано Анкету-заяву на отримання кредитних коштів.

При цьому відповідач зазначив свої персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, громадянство, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

Кредитором за вказаними даними здійснена перевірка, верифікація за телефоном та прийнято рішення від 17 вересня 2021 на отримання кредиту з відповідними умовами кредитування (а.с. 16).

Відповідно до пункту 6.2. Договору в особистому кабінеті розміщено проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Після укладення цей Кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Таким чином, Кредитний договір від 17 вересня 2021 року, був підписаний Позичальником з використанням електронного підпису, що підтверджується даними про його введення у електронній системі особи-кредитора, а відсутність відображення безпосередньо в тексті договору символів надісланого Позичальнику цифрового підтвердження саме по собі у контексті конкретних обставин цієї справи не може свідчити про неукладення відповідного правочину.

Щодо підтвердження виконання умов кредитного договору про перерахування коштів

ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 17.09.2021 року відповідачу кредит у сумі 5000 грн. шляхом здійснення онлайн-транзакції на карту № НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою АТ КБ "Приватбанк" (а.с.23).

З інформації наданої АТ КБ «Приватбанк» від 25 вересня 2025 року на ухвалу суду про витребування доказів від 16 вересня 2025 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , фінансовий номер телефону НОМЕР_3 . З виписки по рахунку вбачається, що 17 вересня 2021 року на картку номер НОМЕР_4 зараховано кошти у розмірі 5000 грн. з позначкою «виплата займу Мілоан».

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

На підтвердження заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по рахунку відповідача, якою підтверджено надання Банком позичальнику кредитних коштів.

Виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23 вересня 2019 року у справі № 910/10254/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16143/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц).

За таких обставин, суд вважає доведеним перерахування ТОВ "Мілоан" на рахунок відповідача коштів у розмірі 5000 грн. на виконання умов кредитного договору.

За змістом розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Мілоан», заборгованість відповідача по кредиту станом на 16 грудня 2021 року становить 22425 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17425 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с.25).

28 грудня 2021 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Мілоан" було укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно копії реєстру боржників за відповідачем ОСОБА_1 станом на 28 грудня 2021 року рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 22425 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17425 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги.

За змістом розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ «Вердикт капітал», заборгованість відповідача по кредиту станом на 10 березня 2023 року становить 36925 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17425 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 14500 грн. - заборгованість за процентами (а.с.26).

10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та позивачем було укладено договір відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з яким ТОВ "Вердикт Капітал" передало позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі й за кредитним договором, укладеним між ТОВ "Мілоан"та відповідачем.

Згідно копії реєстру боржників за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 36925 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17425 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 14500 грн. - заборгованість за процентами (а.с.54).

Поскільки відповідачем не було виконано умови договору щодо погашення заборгованості у визначений умовами договору строку, відбулася пролонгація договору на стандартних умовах, а тому первісним кредитором правомірно нараховувалися відсотки після завершення строку кредитування, кількість днів за які нараховувалися відсотки не перевищує 60 днів.

Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які б підтверджували повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовували правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд дійшов висновку, що позивач ТОВ «Коллект Центр» має право грошової вимоги до відповідача щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 17 вересня 2021 року.

Суд враховує, що за договором факторингу було відступлено первісним кредитором новому кредитору саме заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 28 грудня 2021 року. При цьому, заміна сторони у кредитному договорі не відбувалась, новий кредитор набув саме право вимоги від боржника виконання зобов`язання у відповідній сумі.

Суд вважає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вправі вимагати від відповідача сплати заборгованості за відсотками за користування кредитом згідно договору від 17 вересня 2021 року, яка нарахована первісним кредитором ТОВ «Мілоан» станом на дату відступлення ним права вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (яке в свою чергу відступило права вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»).

Нарахувавши відсотки за користування кредитом після отримання прав вимоги від первісного кредитора, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вийшло за межі узгодженого сторонами кредитного договору строку. При цьому, отримавши право вимоги до відповідача ще у грудня 2021 році, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не вчинило дій щодо повернення боргу, а продовжило строк кредитування на власний розсуд, що призвело до нарахування непропорційно великої суми вартості кредиту. Такий механізм, на переконання суду, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі тіла кредиту 5000 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 17425 грн. на дату відступлення права вимоги.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Позивач просив стягнути сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 к. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладеного ТОВ "Коллект Центр" з Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс", перелік послуг та їх ціни, заявку про надання юридичної допомоги № 360 від 02 червня 2025 року, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з відповідача, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 2 год. на суму 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 годин на суму 9 000 грн., та витяг з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30 червня 2025 року.

Вказані витрати на правничу допомогу та на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 60.73 %.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) заборгованість по договору позики від 17 вересня 2021 року в розмірі 22425 (двадцять дві тисячі чотириста двадцять п`ять) грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5000 грн., заборгованість за процентами у розмірі 17425 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) витрати на оплату правової допомоги у розмірі 7894 (сім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 90 к.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306) витрати на оплату судового збору у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 12 к.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива