РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 рокуСправа № 495/11172/24
Номер провадження 2/495/3177/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Мишка В.В.

за участю секретаря судового засідання Федорової Л.А.,

представника позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В.

представника відповідача за довіреністю ОСОБА_1 Бебік М.І.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Риженко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2024 представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа Ірина Василівна звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати.

Короткий зміст позову.

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна будівлі кафе-бару (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 752851103), номер запису про речове право 669221, дата державної реєстрації 29.03.2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №405375080 від 26.11.2024 року.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 24.07.2014 року № 1002-VI «Про перехід права оренди земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що знаходилась в оренді фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі магазину, кадастровий номер № :01:001:0188, загальною площею 0,0602 га, у границях та розмірах, визначених на схемі поділу, на окремі земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер №:01:001:0423;

- земельну ділянку площею 0,0108 га, кадастровий номер №:01:001:0424.

Пунктом 3 даного рішення вирішено припинити ФОП ОСОБА_3 право оренди на частину земельної ділянки площею 0,0108 га, кадастровий №:01:001:0424.

Земельна ділянка площею 0,0108 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , сформована з кадастровим номером :01:001:0424, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 27.11.2024 року.

Той факт, що саме ця земельна ділянка використовується Відповідачем, підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 для обслуговування магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах технічної документації міститься ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/1062/13-ц, від 15.03.2013 року, якою затверджено мирову угоду між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлю кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,7 кв.м., розташованої на земельній ділянці площею 0,0108 га. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,

Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405375080 від 6.11.2024 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.03.2013 року за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на будівлю кафе-бару по АДРЕСА_1 .

Станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної

ділянки між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, а отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати Відповідачем орендної плати, Білгород-Дністровська міська територіальна громада в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення Відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка належить Білгород-Дністровській міській територіальній громаді на праві комунальної власності в особі Білгород-Дністровської міської ради, отже територіальна громада є власником збережених Відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, тим самим збільшила вартість власного майна, а Білгород-Дністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати).

З огляду на викладене Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Використання земельної ділянки Відповідачем здійснюється з 2014 року після

набуття права власності на будівлю кафе-бару.

Білгород-Дністровська міська рада неодноразово вживала заходів щодо спонукання до погашення заборгованості Відповідачем в різні періоди часу. Так, за період в межах якого подаються позовні вимоги, на адресу ОСОБА_6 міською радою було направлено претензії № 02-19/849 від 01.05.2023 р. (отримана адресатом 06.05.2023 р.) та № 02-19/3533 від 03.12.2023 р. (інформація про отримання на даний час відсутня).

Відтак, всі наміри врегулювати питання у позасудовому порядку не дали бажаних

результатів, у зв`язку з чим Білгород-Дністровська міська рада змушена звернутись

до суду.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного.

22.01.2025 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 Бебік М.І. подав до суду заперечення на позовну заяву, відповідно до яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

24.03.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. подала до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог.

16.05.2025 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Риженко Д.О. подав до суду відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи наступним. Відповідач визнає факт користування земельною ділянкою площею 0,0108 га, кадастровий номер :01:001:0124, без правовстановлюючих документів. З іншими підставами позову відповідач не погоджується у повній мірі, виходячи з наступного. Щодо стягнення індексації в розмірі 7518,00 грн. та 3% річних в розмірі 1694,00 грн., а разом 9212,00 грн. слід зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Відповідно до довідки про доходи, відповідач отримує пенсію у розмірі 2980,30 грн. на місяць, що є її єдиним джерелом доходів. Вказане нерухоме майно наразі не використовується відповідачем за призначенням, а отже не дає жодного прибутку. Наразі з відповідачем проживає внутрішньо переміщена особа ОСОБА_7 , 1944 року народження, яка фактично знаходиться на утриманні відповідача. Вказані обставини справи є істотними для звільнення від сплати зазначених позивачем штрафних санкцій, через те, що їх стягнення поставить відповідача на межу виживання. Окрім того, сума штрафних санкцій становить третину від вирахуваної суми боргу, та їх стягнення з пенсіонерки, на утриманні якої перебуває ще літня людина є несправедливим. Окремо заслуговує на увагу відсутність вини у вказаних правовідносинах. Відповідачка вчасно сплачувала земельний податок на вказану земельну ділянку, про що свідчить довідка ГУ ДПС в Одеській області. Наразі наявність єдиного майна, що залишилось у відповідача та має будь-яку цінність є це нерухоме майно. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій та суми стягнення понад строк позовної давності та зменшити розмір відшкодування керуючись принципами розумності, справедливості та виваженості.

11.06.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що представником Відповідачки надано довідку про доходи № 6081 0909 8905 2042 від 11.03.2025 року згідно якої сума пенсії ОСОБА_8 за період з 01.09.2024 по 28.02.2025 складає 17880,00 грн. та вказує, що пенсія є єдиним джерелом доходів Відповідачки. Представник позивача вважає, що дана довідка свідчить виключно про розмір пенсії Відповідачки в певний період. Грошові доходи населення включають всі надходження грошей у вигляді оплати праці, доходів від підприємницької діяльності, пенсій, стипендій, різних допомог, доходів від власності у вигляді відсотків, дивідендів, ренти, сум від продажу цінних паперів і нерухомості, тож довідка про розмір пенсії не є належним і допустимим доказом доходів Відповідачки, враховуючи її підприємницьку діяльність. Згідно законодавства у сфері земельних правовідносин, відсутні виключення щодо сплати/несплати/зменшення суми плати громадянами за оренду землі, враховуючи їх матеріальний стан. У відзиві на позовну заяву представник Відповідачки стверджує, що кафе «Снежинка» тривалий час не використовується Відповідачем за призначенням. Даний факт не відповідає дійсності з наступних підстав. 27 травня 2025 року в рамках роботи комісії з питань додержання законодавства про працю щодо легалізації зайнятості населення та забезпечення виплати заробітної плати, яка діє згідно Положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 14.11.2019 р. № 403, також із залученням працівників комунальної установи «Муніципальна варта Білгород-Дністровської міської ради» здійснювалась перевірка щодо незаконного продажу алкогольних напоїв в кафе «Снежинка». Згідно відео з бодікамери працівників КУ «Муніципальна варта» кафе «Снежинка» відкрите, в кафе перебувають відвідувачі, а Відповідачка реалізує алкогольні напої без відповідної ліцензії. 02.06.2025 року Комісією повторно здійснено виїзд до кафе «Сніжинка». Зафіксовано, що кафе працює в штатному режимі, документів що підтверджують підприємницьку діяльність, ліцензій на продаж спиртних напоїв або інших доказів сплати податків, підтвердження сплати зборів та інших обов`язкових платежів власницею кафе комісії не пред`явлено. Надано відповідні роз`яснення. Щодо проживання та утримання внутрішньо переміщеної особи. Довідка від 21.07.2022 року № 5112- про взяття на облік внутрішньо переміщеної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідчить про виключно про взяття на облік, але не доводить перебування на утриманні Відповідачки та періоду перебування. Крім того, очевидно що ОСОБА_7 отримує пенсію та виплати для внутрішньо переміщених осіб. Позивач наполягає що саме Відповідачка має нести тягар відповідальності у правовідносинах з Відповідачем щодо користування земельною ділянкою не укладаючи договір оренди землі та не сплачуючи за користування земельною ділянкою комунальної власності. Земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав і міська рада неодноразово надсилала претензії з вимогами про укладання договору оренди та сплати за користування земельною ділянкою комунальної власності. Представник позивача просила прийняти відповідь на відзив до розгляду, та врахувати при розгляді справи по суті.

20.06.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. подала до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2025 року закрито підготовче провадження по справі.

У судовому засіданні 22.08.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. зазначила, що за користування земельною ділянкою тривалий час відповідачем не сплачувались кошти, з 2023 року відповідачу неодноразово надсилались претензії. Повністю підтримала позовні вимоги (з врахуванням збільшення розміру позовних вимог), просила задовольнити.

У судовому засіданні 22.08.2025 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 Бебік М.І. заперечував проти позову, просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що податок сплачували до того часу, як жінка вийшла на пенсію. Наразі вони уклали договір оренди, відповідно до якого передбачено подальшу сплату.

У судовому засіданні 22.08.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Риженко Д.О. підтримав поданий відзив, просив врахувати правову позицію Верховного Суду та відмовити у задоволенні вимог у частині стягнення інфляційних втрат і 3% річних. Також просив зменшити суму основного боргу, оскільки кафе не здійснює господарської діяльності, а на утриманні відповідача перебуває внутрішньо переміщена особа. Просив суд врахувати принципи співмірності та розумності.

У судовому засіданні 24.10.2025 року представник позивача Білгород-Дністровської міської ради Тюпа І.В. просила остаточно уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача судовий збір.

У судовому засіданні 24.10.2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Риженко Д.О. звернув увагу суду на те, що відповідач є пенсіонеркою, надала прихисток жінці внутрішньо переміщеній особі. Просив зменшити суму стягнення інфляційних втрат та 3% річних або звільнити від їх сплати.

У судовому засіданні 24.10.2025 року представник відповідача за довіреністю ОСОБА_1 Бебік М.І. підтримав думку адвоката.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна будівлі кафе-бару (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 752851103), номер запису про речове право 669221, дата державної реєстрації 29.03.2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №405375080 від 26.11.2024 року /а.с.8/.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 24.07.2014 року № 1002-VI «Про перехід права оренди земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що знаходилась в оренді фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі магазину, кадастровий номер № :01:001:0188, загальною площею 0,0602 га, у границях та розмірах, визначених на схемі поділу, на окремі земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер №:01:001:0423;

- земельну ділянку площею 0,0108 га, кадастровий номер №:01:001:0424.

Пунктом 3 даного рішення вирішено припинити ФОП ОСОБА_3 право оренди на частину земельної ділянки площею 0,0108 га, кадастровий № :01:001:0424 /а.с.10/.

Земельна ділянка площею 0,0108 га, місце розташування якої:

АДРЕСА_1 , сформована з кадастровим номером :01:001:0424, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 27.11.2024 року /а.с.11-16/.

Той факт, що саме ця земельна ділянка використовується Відповідачем, підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 для обслуговування магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах технічної документації міститься ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/1062/13-ц, від 15.03.2013 року, якою затверджено мирову угоду між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлю кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,7 кв.м., розташованої на земельній ділянці площею 0,0108 га /а.с.28/. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405375080 від 6.11.2024 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.03.2013 року за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на будівлю кафе-бару по АДРЕСА_1 .

Станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної ділянки між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, а отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відсутність договору оренди на вказану земельну ділянку підтверджується відсутністю зареєстрованого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а також Державному земельному кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0424 (інформаційна довідка 407243063) /а.с.9/.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та

несплати Відповідачем орендної плати, Білгород-Дністровська міська територіальна громада в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення Відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Земельна ділянка належить Білгород-Дністровській міській територіальній громаді на праві комунальної власності в особі Білгород-Дністровської міської ради, отже територіальна громада є власником збережених Відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою, тим самим збільшила вартість власного майна, а Білгород-Дністровська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати).

З огляду на викладене Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що

без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Використання земельної ділянки Відповідачем здійснюється з 2014 року після

набуття права власності на будівлю кафе-бару.

Білгород-Дністровська міська рада неодноразово вживала заходів щодо спонукання до погашення заборгованості Відповідачем в різні періоди часу. Так, за період в межах якого подаються позовні вимоги, на адресу ОСОБА_6 міською радою було направлено претензії № 02-19/849 від 01.05.2023 р. (отримана адресатом 06.05.2023 р.) та № 02-19/3533 від 03.12.2023 р. (інформація про отримання на даний час відсутня) /а.с.17-20/.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від

27.11.2024 року: земельна ділянка зареєстрована відділом Держземагентства у м. Білгороді-Дністровському, дата державної реєстрації 20.03.2014 року, підстава для реєстрації Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 15.01.2014 року розроблена ФОП ОСОБА_9 .

Таким чином, земельна ділянка площею 0,0108 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка використовується Відповідачем для обслуговування кафе-бару з кадастровим номером :01:001:0424, сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні чинного законодавства України (згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 ЗКУ), тобто з моменту її державної реєстрації - 20.03.2014 року.

Враховуючи зазначене, Білгород-Дністровською міською радою розрахована сума безпідставно збережених коштів не з моменту формування земельної ділянки, а з моменту набуття чинності актуальної нормативної грошової оцінки, тобто з 01.01.2021 року по дату користування станом на 30.11.2024 року.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної

власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №

629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є

відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку

земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного

Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п. 71).

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 1215-VII від 23.04.2020 року «Про

затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста

Білгород-Дністровський Одеської області» затверджена нова нормативна грошова

оцінка земель міста Білгород-Дністровський, яка застосовується з 01.01.2021 року. В

2022 році нормативну грошову оцінку необхідно було індексувати на 1,1, в 2023 році

на 1,15, в 2024 на 1,051.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки

земельних ділянок № НВ-024 від 26.11.2024 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0424, складає 123 725,97 грн.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № НВ-023 від 21.04.2023 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0424, складає 117 679,21 грн.

Нормативна грошова оцінка за 2022 рік розрахована шляхом ділення нормативної грошової оцінки 2023 року на 1,15 - значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, що застосовувався у 2022 році, та складає 117 679,21 /1,15=102 329,75 грн.

Нормативна грошова оцінка за 2021 рік розрахована шляхом ділення нормативної

грошової оцінки 2022 року на 1,1 - значення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, що застосовувався у 2021 році, та складає 102 329,75 /1,1=93 027,04 грн.

Згідно інформації фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради за

період 01.01.2021 по 30.11.2024 від ОСОБА_6 на рахунок земельного податку з фізичних осіб надійшло 1313,00 грн. в 2021 році та 160,00 грн. в 2022 році.

До розрахунку розміру орендної плати застосовано коефіцієнт 7 згідно рішення

міської ради № 473-V від 17.04.2008 р. для обслуговування кафе.

Отже, сума безпідставно збережених Відповідачем коштів у вигляді орендної плати

за землю становить: за 12 місяців 2021 р. 93027,04*7% = 6511,89 - 1313,00 (сплачено) = 5198,89 грн.; за 12 місяців 2022 р. 102329,75*7% = 7163,08 - 160,00 (сплачено)= 7 003,08 грн.; за 12 місяців 2023 р. 117679,21 *7%= 8 237,54 грн.; за 11 місяців 2024 р. 123725,97*7%/12*11= 7 939,08 грн.

Всього 28 378,59 грн. Доданий до матеріалів справи розрахунок є обґрунтованим і відповідає нормативно грошовій оцінці землі та коефіцієнту категорії земель за функцією використання, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 17.04.2008 року № 473-V (копія додається) /а.с.35/.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 24.03.2025 року, позивачем оновлено розрахунок суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 0,0108 га, кадастровий номер :01:001:0124, без правовстановлюючих документів, врахувавши грудень 2024 року та зазначено за всі 12 місяців 2024 р. 123725,97*7%/12= 8660,82 грн./а.с.102-112/.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 20.06.2025 року, позивачем виконано розрахунок суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою площею 0,0108 га, кадастровий номер :01:001:0124, без правовстановлюючих документів за період січень-травень 2025 року, а саме: НГО земельної ділянки 138517,27 грн.*7%/12*5= 4 040,09 грн., також відповідно на дану суму розрахунок інфляції і 3% річних (розрахунок додається) /а.с.161-175/.

Так, положеннями статті 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідності до частини першої та другої статті 83 Земельного кодексу передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Право комунальної власності на землю дає можливість територіальній громаді міста підстави нею розпоряджатись, зокрема, передавати в оренду відповідно до вимог чинного законодавства незалежно від того чи зареєстровано це право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 №922/2060/20.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна будівлі кафе-бару (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 752851103), номер запису про речове право 669221, дата державної реєстрації 29.03.2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №405375080 від 26.11.2024 року.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 24.07.2014 року № 1002-VI «Про перехід права оренди земельних ділянок» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що знаходилась в оренді фізичної особи підприємця ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування будівлі магазину, кадастровий номер № :01:001:0188, загальною площею 0,0602 га, у границях та розмірах, визначених на схемі поділу, на окремі земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,0494 га, кадастровий номер №:01:001:0423;

- земельну ділянку площею 0,0108 га, кадастровий номер №:01:001:0424.

Пунктом 3 даного рішення вирішено припинити ФОП ОСОБА_3 право оренди на частину земельної ділянки площею 0,0108 га, кадастровий № :01:001:0424 /а.с.10/.

Земельна ділянка площею 0,0108 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , сформована з кадастровим номером :01:001:0424, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 від 27.11.2024 року /а.с.11-16/.

Той факт, що саме ця земельна ділянка використовується Відповідачем,

підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 для обслуговування магазину за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах технічної документації міститься ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/1062/13-ц, від 15.03.2013 року, якою затверджено мирову угоду між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на будівлю кафе-бару за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 93,7 кв.м., розташованої на земельній ділянці площею 0,0108 га /а.с.28/. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405375080 від 6.11.2024 на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.03.2013 року за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на будівлю кафе-бару по АДРЕСА_1 .

Станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної

ділянки між ОСОБА_1 та Білгород-Дністровською міською радою не укладено, а отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Так, статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

При цьому, у разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною другою статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно з пунктом «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Таким чином, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотримання орендної плати в порядку, визначеному статтею 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язків платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (Земельний податок - це обов`язків платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язків платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Також, податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (підпункти 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, пункт 288.5 статті 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (пункт 7.12. постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним, допустимим та достовірним доказом.

Згідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.02.2025 №НВ-025 нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 138 517,27 грн./а.с.174/

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки працівниками Білгород-Дністровської міської ради проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування без належних на те правових підстав у період з 2021 року до 31.05.2025 (включно) земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0108 га на суму 33 140,41. Цільове призначення земельної ділянки: 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

У відповідності до вказаного розрахунку безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю, які підлягають стягненню на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України, за користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю проводиться за формулою: розмір орендної плати за землю за один день х кількість днів.

Згідно даної формули нараховано: за 2021 рік 5 198,89 грн.; за 2022 рік 7 003,08 грн.; за 2023 рік - 8 237,54 грн.; за 2024 рік - 8 660,82 грн.; за період з 01.01.2025 року - 31.05.2025 4 040,09 грн. Таким чином, загальна сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,0108 га (кадастровий номер: :01:001:0424) 33 140,41 грн.

Як встановлено судом, на спірній земельній ділянці розміщене майно, що перебуває у власності відповідача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим міська рада позбавлена можливості вільно розпоряджатись вказаною земельною ділянкою з метою отримання доходу у вигляді орендної плати та наповнення бюджету, а отже відповідач ОСОБА_1 зобов`язана повернути кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Білгород-Дністровська міська рада правомірно звернулася до суду щодо стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі 33 140,41 грн. за період з 2021 року 31.05.2025 року.

Отже, на підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою комунальної власності без належного оформлення правових підстав, у зв`язку з чим безпідставно зберегла у себе кошти у розмірі орендної плати за період з 2021 року по 31.05.2025 на суму 33 140,41 грн., що підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, відтак позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення індексації та 3% річних.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або

одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з частиною першою статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від

відшкодування збитків.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового

зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

У наведених постановах Верховного Суду у спорах про стягнення інфляційних втрат і

трьох процентів річних від простроченої суми викладено висновок про те, що «стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.».

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свого грошового зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість за порушення грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі: 1 930,25 грн. - 3% річних; 8 674 грн. інфляційні втрати за весь час прострочення.

Даний факт підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості /а.с.167-172/.

З приводу наведених доводів представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Риженко Д.О. щодо зменшення суми інфляції та 3% річних, суд зазначає таке.

Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519).

Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати.

Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.

Суд у своїй практиці послідовно дотримується правової позиції щодо неможливості зменшення розміру інфляційних втрат - висновки про це викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 904/4334/22, від 24 січня 2024 року у справі № 917/991/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 910/18091/23 та від 05 листопада 2024 року у справі № 902/43/24, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 712/4975/22.

З огляду на наведене доводи відповідача про те, що суд за певних обставин може зменшити розмір інфляційних втрат, є необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що в постанові Великої палати Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) викладено висновок про те, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на наведені у цій постанові висновки, для забезпечення передбачуваності правозастосовчої практики Велика Палата Верховного Суду конкретизувала правовий висновок, викладений в її постанові від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) та зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Такі ж висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст.12,13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, а також достатність доказів, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача Білгород-Дністровської міської ради 2 422,40 грн. судового збору, документально підтвердженого платіжною інструкцією №449 від 21.11.2024 року (а.с.37),

На підставі викладеного та керуючисьст.ст.4,12,13,76,81,141,263,264, 265,268,274,279,280-282,284,352,354 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровської міської ради безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою у сумі 33 140,41 грн. (тридцять три тисячі сто сорок гривень 41 коп.), індексацію у сумі 8 674,39 грн. (вісім тисяч шістсот сімдесят чотири гривні 39 коп.), 3% річних у сумі 1 930,25 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять гривень 25 коп.), у загальному розмірі 43 745,41 грн. (сорок три тисячі сімсот сорок п`ять гривень 41 коп.). Реквізити для сплати: отримувач ГУК в Од.обл./м.Б.-Дністр./18010900, код 37607526, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 18010900, р/р UA0015740).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровської міської ради судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.). Реквізити для сплати: отримувач Білгород-Дністровська міська рада р/р UA740, код: 37607526, МФО: 899998, банк: Банк Казначейство України (ЕАП), (юридична та поштова адреса: 67701, Одеська область, м. Білгород Дністровський, вул. Михайлівська, 56)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 03.11.2025 року.

Повне найменування сторін:

Позивач Білгород-Дністровська міська рада, місцезнаходження: вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Віталій МИШКО