Справа №751/8126/24
Провадження №2/751/63/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Решетник В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора (а.с. 1-6), у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 180-186), просить визнати Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційним номерами 1-686, 1-687, 1-688, на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 недійсними.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30 листопада 2007 року Другою Чернігівською держаною нотаріальною конторою, від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_7 , набула право власності на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Її покійна матір ОСОБА_7 набула право власності на вказаний житловий будинок в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1987 року за реєстровим номером 1-2638 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.1987 року № 1-2642.

Позивач пояснює, що 15.06.1990 р. відповідно до договору дарування, реєстровий номер 1-1732, ОСОБА_7 подарувала своєму сину, а її брату - ОСОБА_1 , 2/9 частини вказаного житлового будинку, що складалася із двох кімнат, що позначені під літерами «1-4» площею 9,3 кв.м. та «1-3» площею 7,3 кв.м., які залишились у користуванні ОСОБА_7 до самої смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 до подарованої матір`ю ОСОБА_7 частини вказаного житлового будинку, самовільно прибудував прибудову, яка станом на 19.02.1998 року була повністю збудована, що відображено у довідці-характеристиці Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації №841 під літерами «А-4» жилі кімнати - площею 29,7 кв.м. та службові приміщення, мансарда «А-5» - жила кімната 2-8 площею 29,0 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 помер.

Станом на день смерті брата ОСОБА_1 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_4 в житловому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_7 - матір ОСОБА_1 , ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_1 .

Стверджує, що матір померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_1 сумісним проживанням та реєстрацією разом з ним, але не оформила своїх спадкових справ.

Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір ОСОБА_7 і у вказаному житловому будинку проживала та була зареєстрована, вона, дочка померлої ОСОБА_7 - ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що ні покійна мати, ОСОБА_7 , ні вона, не відмовлялися від спадщини, протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК УРСР та ст. 1270 ЦК України.

Позивач вважає, що вона прийняла спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_7 на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка прийняла спадщину за законом на 1/18 частину житлового будинку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 свого сина ОСОБА_1 сумісним проживанням та реєстрацією разом з ним, але не оформила своїх спадкових справ.

Вказує, що за життя ОСОБА_7 склала заповіт на її ім`я щодо спадщини після її смерті на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , власницею якої вона являється на даний час на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30 листопада 2007 року Другою Чернігівською держаною нотаріальною конторою, від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_7 набула право власності на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач пояснює, що з позовної заяви і наданих доказів до неї у справі №751/4666/20244, їй стало відомо, що ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом, що видані Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1- 687, 1-688, набули право власності на 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Звернувшись 26.08.2024 року до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , спадкоємцем якого була її матір ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину після його смерті сумісним проживанням, але не оформила спадкових справ, а вона є власницею по спадщині часток у праві власності на вищезазначений житловий будинок після смерті своєї матері ОСОБА_7 , довідкою Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 26.08.2024 року, було повідомлено, що спадкова справа закрита 15.05.2023 р. У вказаній довідці було повідомлено, за відсутності даних щодо реєстрації померлого ОСОБА_1 , нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. була видана спадщина, а саме: на частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 на трьох спадкоємців - дітей спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рівних частинах по 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідності до ст. 1221 Цивільного кодексу України та підпункту 1.12 пункту 1 глави 8 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 за вибором спадкоємця за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна.

Вказує, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.04.2024 р. прибудова, яку за життя побудував ОСОБА_1 , що позначена в Технічному паспорті на вказаний житловий будинок від 06.09.2007 р. як АЗ та А4, зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як закінчений будівництвом об`єкт, та зареєстровано право власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на 2/27 частин у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначає, що всупереч положень Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, без документу (Декларації про готовність об`єкта в експлуатацію), що засвідчує прийняття до експлуатації об`єкта будівництва, державним нотаріусом було видані Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рівних частинах по 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що оскільки, свідоцтва про право на спадщину за законом, що видані Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1-687, 1-688 на ім`я трьох спадкоємців, дітей спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в рівних частинах по 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 видані без врахування права на частку у спадщині у вказаному житловому будинку після смерті ОСОБА_1 її матері ОСОБА_7 , спадкоємцем якої по закону являюсь вона, її дочка ОСОБА_1 , тому вважає, що вищевказані Свідоцтва про право на спадщину за законом, що видані Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1-687, 1-688 на ім`я трьох спадкоємців, дітей спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 є недійсними на підставі ст. 1301 ЦК України.

Ухвалою судді від 23.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с. 75-76).

Ухвалою суду від 27.01.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 119-121).

29.05.2025 року відповідно до здійсненого повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями за розпорядженням № 40 від 29.05.2025 року у зв`язку з закінченням терміну повноважень судді Лібстера А.С. на посаді судді Новозаводського районного суду м. Чернігова з 28.05.2025 у зв`язку з закінченням строку відрядження, справу передано у провадження судді Овсієнко Ю.К. (а.с. 177, 178).

30.09.2025 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (а.с. 180-186).

Ухвалою судді від 09.10.2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено справу за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні (а.с. 193).

17.10.2025 року до суду від представника відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 197-200), у якому у задоволенні позову просить відмовити. Заперечення проти позову зводяться до того, що вимоги ст. 1301 ЦК України не порушені. Є підстави для внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, але нема підстав для визнання свідоцтв недійсними. Крім того вказує, що позивач не могла спадкувати після смерті брата ОСОБА_1 , оскільки були спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину. Натомість позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_7 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після смерті сина ОСОБА_1 . Проте в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/18 частину від 2/9 частин будинку після смерті матері ОСОБА_7 .

У судовому засіданні 17.10.2025 року представником позивача надано заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог №1, 3, 4, 5.

Ухвалою суду від 17.10.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, визнання права власності, виділення частки з об`єкту нерухомого майна в натурі, в частині вимог про: встановлення факту прийняття спадщини за законом на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_7 ; скасування державної реєстрації у праві власності на 2/27 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100 за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; визнання за ОСОБА_1 права власності та виділення в натурі 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_7 залишено без розгляду (а.с. 205-206).

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили й ого задовольнити з підстав, зазначених у заяві про зміну предмету позову.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав і у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Другої чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. До суду від третьої особи надійшла заява про проведення судового засідання без участі їх представника, на розсуд суду (а.с. 195).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вказаний житловий будинок в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1987 року за реєстровим номером 1-2638 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.1987 року № 1-2642 в цілому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 121, 129).

На підставі договору дарування від 15.06.1190 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1732, ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 2/9 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В користування обдарованого ОСОБА_1 входить частина будинку, що складається з двох жилих кімнат «1-4», площею 9,3 кв. м, та «1-3», площею 7,3 кв.м. (а.с. 9-12).

Згідно копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №16149283 від 03.10.2007 року власниками жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 являються ОСОБА_1 в частці 2/9 та ОСОБА_7 в частці 7/9 (а.с. 13)

22.03.1999 року ОСОБА_7 складено заповіт, яким належну їй на праві власності частину будинку з належною частиною надвірних споруд і побутових будівель, що знаходить по АДРЕСА_2 заповіла дочці ОСОБА_10 (а.с. 137).

У зв`язку з розірвання шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с. 131зв).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 помер, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 125зв).

30.11.2007 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 135).

ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом, що виданих Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1- 687, 1-688, набули право власності на 2/27 частки кожен у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_1 (а.с. 29, 31, 33).

Зі змісту довідки Другої чернігівської державної нотаріальної контори від 26.08.2024 року, виданій ОСОБА_12 , яка звернулась до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , який був зареєстрований на день смерті в АДРЕСА_1 саме на частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , яка є власницею по спадщині часток у праві власності на вищезазначений житловий будинок після смерті своєї матері ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є матір`ю вищезазначеного померлого та прийняла частку у праві власності житлового будинку після смерті свого сина сумісним проживанням та реєстрацією разом з ним, але не оформила своїх спадкових прав, вбачається, що:

- 11.04.2023 року по заявам від ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , дітей спадкодавця була заведена спадкова справа під №237/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 , яка перебуває у провадженні державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_18 ,

- заяви від спадкоємців були прийняті на підставі п.4 статті 1268 Цивільного кодексу України, оскільки на день смерті спадкодавця вони були малолітніми, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину,

- для визначення місця реєстрації померлого нотаріусом 02.01.2023 за №6/02-14 було зроблено запит до Управління адмінпослуг Чернігівської міської ради з приводу місця реєстрації померлого. На запит була надана відповідь, що в реєстрі територіальної громади міста Чернігова вищезазначений померлий не значиться і що реєстр територіальної громади Чернігова було сформовано восени 2016 року,

- 28.12.2022 за № 3024/02-14 нотаріусом було зроблено запит до адресно-довідкового сектору УДМС України в Чернігівській області, на що була надана відповідь, що померлий ОСОБА_1 зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання по м. Чернігову та Чернігівській області не значиться,

- нотаріусом була видана спадщина, а саме на частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 на трьох спадкоємців, вищевказаних дітей спадкодавця, в рівних частках на кожного згідно підпункту 1.12 пункту 1 глави 8 розділу II Порядку вчинення нотаріат них дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 за вибором спадкоємця за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами споруд АДРЕСА_1 .

- дана спадкова справа закрита 15 травня 2023 року (а.с. 7).

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_1 , а отже спадкоємцями першої черги спадкування за законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу

На момент смерті ОСОБА_1 відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були неповнолітніми, а отже прийняли спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Як правову підставу для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційним номерами 1-686, 1-687, 1-688, позивач зазначає ст. 1301 ЦК України. При цьому відповідачі, які є дітьми ОСОБА_1 , і на момент його смерті були неповнолітніми, мали право на спадкування після останнього як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до нотаріуса та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

Наявність інших випадків, встановлених законом, як того вимагають приписи ст. 1301 ЦК України, як умови для визнання свідоцтв про право на спадщину недійсним, позивачем не доведена належними та допустимими доказами по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко