ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1418/25
Провадження №2/477/1280/25
07 жовтня 2025 року м. Миколаїв
Вітовський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судових засідань - Клюсевич-Шараповою Н.М.,
розглянувши в спрощеному порядку без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
15 липня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований між ними 03 вересня 2013 року Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №16, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачем виявилися різними людьми з протилежними поглядами на життя, в зв`язку з чим з лютого 2025 року вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільного господарства не ведуть.
Від спільного життя у подружжя є неповнолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 16 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року постановлено справу розглядати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позов задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представниці надійшла заява, в якій просила справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи за відсутністю сторін, дослідивши матеріали у справі, прийшов до наступних висновків.
03 вересня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №16. Після укладення шлюбу прізвище позивачки було змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
За час даного шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою.
Відповідач є їх батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції у Миколаївській області від 23 грудня 2014 року, та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , виданим Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області від 14 жовтня 2011 року.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Згідно приписів статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.
Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі від придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При цьому зі змісту частини 1 статті 183 СК України слідує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини 2 статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
В частині 3 статті 182 СК України визначено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також і їхніх дітей, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.
Крім того, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, та вимоги ст. 182 СК України щодо врахування матеріального становища дитини, стану здоров`я і матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265 ЦПК України,
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 03 вересня 2013 року Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, про що був вчинений актовий запис №16 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « ОСОБА_5 ».
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15 липня 2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Сторони справи:
- позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Суддя Р.В. Козаченко