Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/1198/25
Провадження № 2/644/1987/25
03 листопада 2025 року.
Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
Головуючої судді - Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання - Скорик Ю.С.,
представника позивача - адвоката Стрельнікової І.Г.
розглянувши в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивачка, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.09.2012. Від шлюбу із відповідачем наявна спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачкою, сином вона самостійно опікується та повністю його утримує, батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, просить позбавити його батьківських прав на цій підставі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова було відкрито провадження у справі від 13.02.2025 було відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні.
Розгляд справи неодноразово переносився у судовому засіданні за клопотанням позивачки, а також в зв`язку із неявкою когось із сторін у судове засідання, неможливістю надання всіх необхідних доказів, витребуванням доказів.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 12.08.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив або пояснення у справу не надав, повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення повісток до його електронного кабінету.
Позивачка в судове засідання, призначене на 15.09.2025 з`явилась, надала суду пояснення, також участь у судовому засіданні брала дитина, ОСОБА_3 . Третя особа, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явились, однак надали в справу пояснення та висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено провести заочний розгляд справи.
У судовому засіданні 15.09.2025 позивачка підтримала свої позовні вимоги, зазначила, що є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, шлюб між нею та відповідачем розірваний. Відповідач проживає окремо, він не приймає участі у вихованні сина, фінансово жодним чином його ніколи не підтримував, взагалі оспорював своє батьківство.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , підтвердила пояснення позивачки, зазначила, що відповідача ОСОБА_2 ніколи не бачила, хоча добре знає родину., позивачка наразі зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, якого ОСОБА_5 вважає батьком.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , також підтвердила пояснення позивачки, зазначила, що відповідача ОСОБА_2 ніколи не бачила, хоча добре знає родину., позивачка наразі зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, якого ОСОБА_5 вважає батьком.
Дитина, ОСОБА_3 пояснив, що проживає з матір`ю та відчимом, відповідача не знає, мати ніяк не перешкоджає їх спілкуванню з батьком, але батько сам не спілкується з ним, вважає своїм батьком чоловіка матері.
Також, до суду надійшли пояснення Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_2 , в якому зазначено, що таке позбавлення прав є доцільним. Крім того, у Висновку зазначено, що представниками Департаменту при складанні висновку були досліджені пояснення дитини, ОСОБА_3 , в яких дитина зазначила, що не хоче, щоб батько мав до нього якийсь стосунок.
Провівши повний та всебічний розгляд справи, заслухавши учасників провадження та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив таке.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 липня 2011 року, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свідоцтві про народження дитини в графі "Батьки" значаться: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_7 .
Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.09.2012 у справі №2035/7020/2012 позов ОСОБА_7 було задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 22 січня 2011р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_8 .
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.10.2020 ОСОБА_9 уклала шлюб ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_11 .
Згідно з довідкою №01-34/176 від 05.02.2025 року Запорізької гімназії №75 Запорізької міської ради зазначено, що батько неповнолітнього ОСОБА_3 інтересу да освітньої діяльності дитини не проявляв, з класним керівником з приводу сина не контактував, натомість мати - ОСОБА_1 , приділяє значну увагу навчанню та вихованню сина.
Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» від 20.02.2025 №285/01-09 під час хвороб дитини за медичною допомогою звертається виключно мати ОСОБА_3 - ОСОБА_1 яка займається його лікуванням, уклала декларацію з сімейним лікарем.
Згідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей по Основ`янському району Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради ОСОБА_12 проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , дитині створені належні умови роживання.
Як стверджує позивачка, і це знайшло своє підтвердження пори судовому розгляді, протягом багатьох років відповідач ОСОБА_2 вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, з дитиною взагалі не спілкується.
Наразі неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова, наданою у матеріали справи.
Також, як встановлено судом ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 04 липня 2013 року у справі № 2035/8673/201 було встановлено, що 26.09.2012 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про оспорювання факту батьківства щодо ОСОБА_3 , в також просив призначити судово-генетичну експертизу з визначення батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 та зобов`язати орган РАЦС виключити актовий запис про відповідача, як про батька дитини та із актового запису про народження дитини ОСОБА_3 .
За результатами судово-генетичної експертизи №132 було підтверджено батьківство ОСОБА_2 відносно його сина, ОСОБА_3 .
Неповнолітній ОСОБА_3 жодного разу не бачив біологічного батька особисто, не спілкувався з ним, не мас з відповідачем жодних спогадів, та не вважає його батьком.
Судом встановлено, що відповідач самоусунувся від спілкування з дитиною, від її матеріального забезпечення, маючі всі можливості протягом багатьох років підтримувати сімейні зв`язки, оскільки в цьому йому не чинились перешкоди, але не робив цього.
Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 23.09.2025 №330 департамент вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Висновок обґрунтовано тим, що позивачка. мати ОСОБА_3 займається вихованням та утриманням дитини. Батько не виконує свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини, не бере участі у її житті та розвитку. З моменту розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем ці обставини не змінились, навпаки посилились, адже дитина протягом все більшої кількості років свого життя не відчуває піклування біологічного батька.
Зазначені обставини підтверджені, також поясненнями позивачки, наданими в судовому засіданні, показами свідків та поясненнями самої дитини, наданими в судовому засіданні.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що родинний зв`язок між дитиною, ОСОБА_3 , та його батьком, ОСОБА_2 , втрачений. Батько не спілкується з дитиною і не з`являється у її житті протягом практично всіх років його життя, і цьому не перешкоджали невідворотні обставини.
За змістом статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, частинами 2-5 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).
Пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ілля Ляпін проти Росії» від 30 червня 2020 року, якщо з моменту проживання дитини з одним із батьків пройшов значний період часу, інтереси дитини в такому разі можуть превалювати над інтересом того з батьків, який бажає відновити сімейні відносини зі своєю дитиною.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Крім того, в пункті 16 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачка не має жодного зв`язку з відповідачем, він не спілкується з дитиною протягом тривалого часу, не сплачує аліменти, не повідомляє про своє місцезнаходження. Будь-яких доказів протилежного судом не отримано.
Батьківство відповідача має формальний характер, дитина фактично позбавлена піклування свого біологічного батька, не спілкується з ним, виховується в сім`ї матері та вітчима.
Причини тривалого невиконання відповідачем батьківських обов`язків невідомі, оскільки відповідач не подав відзив і не приймав участі у судовому розгляді справи.
Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Зважаючи на пріоритетність інтересів дитини над інтересами батька, саме батько повинен довести наявність об`єктивних перешкод для належного виконання ним обов`язків по вихованню дитини. Проте суду не надано доказів існування будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу належним чином виконувати свої обов`язки по вихованню дитини. Також не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивачка або інші особи чинили відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
З метою захисту найкращих інтересів дитини, яка втратила родинний зв`язок з відповідачем, забезпечена сімейним оточенням та вихованням з боку матері, враховуючи тривале невиконання відповідачем обов`язку по вихованню дитини, відповідач має бути позбавлений батьківських прав.
Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Однак, як встановлено судом рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23.08.2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Харкова, аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отже необхідність стягнення аліментів відсутня.
Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачкою при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., отже, належним чином підтверджені судові витрати на сплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивачки.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 188, 273, 150, 164, 166, 167, 185 Сімейного кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.
Роз`яснити, що особа, яку було позбавлено батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ),
Повне рішення суду складено 03.11.2025
Суддя Марина МАРКОСЯН