Справа №751/6708/25
Провадження №2/751/1954/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Решетник В.В.,

представника позивача Березовського О.Д., представника відповідача Солонинки Я.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Березовський О.Д., звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її рідного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном на три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили (а.с. 1-4).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період часу між 14 годиною 32 хвилини 26 січня 2019 року та 12 годиною 25 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний дядько позивача по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Чернігова. За даними книги реєстрації смертей місцем смерті ОСОБА_2 значиться Федеративна Республіка Німеччина, Берлін, Гольцвайдепфад 14.

Факт смерті, дата, час та місце смерті ОСОБА_2 підтверджується витягом з реєстру актів про смерть, де під реєстраційним номером S948/2019 реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Райнікендорф фон Берлін, 11012012, 17 травня 2019 року зареєстровано смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За даними Книги реєстрації смертей, де під реєстраційним номером S948/2019 реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Райнікендорф фон Берлін, 11012012 зареєстровано факт смерті ОСОБА_2 , вбачається, що на момент смерті місцем проживання останнього був Берлін, адміністративний округ Тіргартен, Потсдамер Штр. 74.

Зауважує, що рідний дядько позивачки ОСОБА_2 у віці 29 років виїхав на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина. До моменту виїзду з України ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом зі своїми батьками в квартирі АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 було знято з реєстрації місця проживання за вказаною адресою 04.09.1997 року якраз перед виїздом останнього до Федеративної Республіки Німеччина.

Разом з тим, за даними ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997 року обліковувався ОСОБА_2 (інформаційна довідка за №12824 від 24.07.2025 року).

Станом на момент звернення до суду з відповідною позовною заявою до складу спадщини померлого ОСОБА_2 входить нерухоме майно, а саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала за життя останньому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997 року, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 06.08.1997 року, №478.

Вказує, що якщо ж смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Таким чином, обов`язковим документом, що мав додаватись спадкоємцем, а саме позивачем, до заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 для заведення спадкової справи нотаріусом, являвся легалізований у визначеному законом порядку документ, виданий компетентними органами іноземної держави, а саме Федеративної Республіки Німеччина, який мав засвідчувати факт смерті спадкодавця.

Також вказує, що 29 березня 2019 року при укладенні договору дарування між ОСОБА_3 (дід позивачки), ОСОБА_4 (мати позивачки) та позивачкою за яким остання набула права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , нікому з близьких родичів на той момент не було відомо про смерть ОСОБА_2 . Останній проживаючи в Федеративній Республіці Німеччина не часто виходив на зв`язок і з періодичністю десь раз на три місяці телефонував батькам, а після смерті матері підтримував зв`язок лише з батьком та рідною сестрою.

Позивач не може пригадати хто саме повідомив про смерть рідного дядька ОСОБА_2 , але ця інформації в їх сім`ю надійшла десь у квітні 2019 року і була неточною в контексті того, що хтось комусь сказав, що ОСОБА_2 помер від серцевого нападу. Відразу намагались зв`язатись з дядьком, але останній відомий номер його телефону не відповідав. Оскільки ОСОБА_2 на зв`язок не виходив, позивачка разом з матір`ю намагались через знайомих дізнатись чи дійсно факт смерті відповідає дійсності, де знаходиться тіло, як його забрати для поховання в Україні. Жодної офіційної інформації з державних установ Федеративної Республіки Німеччини щодо фіксації факту смерті ОСОБА_2 впродовж квітня та травня 2019 року вони отримати не змогли. Лише наприкінці червня 2019 року вдалось підтвердити факт того, що смерть ОСОБА_2 була задокументована відповідними органами Федеративної Республіки Німеччина.

Лише після отримання у 2025 році витягу з реєстру актів про смерть з`ясувалось, що реєстратор відділу реєстрації актів цивільного стану Райнікендорф фон Берлін, 11012012 запис про смерть ОСОБА_2 за реєстраційним номером S 948/2019 зробив лише 17 травня 2019 року, тобто після спливу більше ніж трьох місяців з моменту смерті останнього.

Стверджує, що відповідно впродовж перших трьох місяців з визначених ч. 1 ст. 1270 ЦК України шести місяців для подання заяви про прийняття спадщини позивач об`єктивно не мала змоги звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки впродовж 3-х місяців з моменту смерті її дядька документальної фіксації цього факту зроблено не було та в реєстрі актів про смерть зафіксовано смерть ОСОБА_2 лише 17.05.2019 року. Саме цим пояснюються невдалі спроби позивачки та її матері отримати будь-яку інформацію про смерть ОСОБА_5 , оскільки офіційна інформація по даному факту у відповідних реєстрах ФРН з`явилась тільки 17.05.2019 року. Також позивачкою було з`ясовано, що тіло ОСОБА_2 було виявлено в орендованій ним квартирі власником цієї квартири через певний час з моменту його смерті і саме цим пояснюється зазначення дати смерті рідного дядька між 14 годиною 32 хвилини 26 січня 2019 року та 12 годиною 25 хвилин 08 лютого 2019 року. Певний час зайняла процедура встановлення причин його смерті та ідентифікація особи померлого, який в послідуючому був похований за кошти місцевої громади, а запис про його смерть було засвідчено в Берліні лише ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після отримання підтвердження факту наявності офіційного запису про смерть ОСОБА_2 , впродовж півтора місяці (кінець червня, липень і початок серпня 2019 року, дата спливу 6-ти місячного строку припадала на 08.08.2019 року) позивачка вчиняла спроби отримати документальне підтвердження факту смерті в ФРН рідного дядька ОСОБА_2 , що надало б їй можливість звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після його смерті. Натомість після отримання роз`яснень щодо законодавства ФРН, яке передбачає можливість отримання витягу з реєстру актів про смерть лише за умови підтвердження факту родинних відносин з померлим, що зумовлювало необхідність отримання, засвідчення та надання компетентним органам ФРН витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян як про народження ОСОБА_2 , так і його родинних відносин з матір`ю позивачки, а також з огляду на те, що процедура проставляння апостиля на витягу з реєстру актів про смерть за законодавством ФРН займає тривалий час (витяг складено 22.04.2025 року, апостиль проставлено 08.07.2025 року), позивачка з об`єктивних причин не змогла отримати від компетентних органів ФРН у визначений законодавством 6-ти місячний строк цей витяг з книги реєстрації смертей.

Як наслідок позивачка пропустила визначений законодавством 6-ти місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті свого рідного дядька ОСОБА_2 , оскільки з об`єктивних причин не змогла вчасно отримати документальне підтвердження факту його смерті на території Федеративної Республіки Німеччина, що є обов`язковою умовою та обов`язковим документом, який має надаватись спадкоємцем нотаріусу при зверненні з заявою про відкриття спадкової справи. Відсутність цього документа унеможливлює відкриття спадкової справи, оскільки нотаріус позбавлений можливості пересвідчитись у смерті спадкодавця та перевірити факт можливості відкриття спадкової справи іншими спадкоємцями.

Вказує, що саме позивач, як племінниця померлого ОСОБА_2 , в силу приписів ст. 1265 ЦК України, як спадкоємець за законом п`ятої черги має право на оформлення спадщини після смерті її рідного дядька ОСОБА_2 .

Враховуючи викладені у позовній заяві причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини (віддаленість місця проживання спадкодавця, смерть в іншій країні, засвідчення факту смерті після спливу 3-х місячного строку з моменту смерті і як наслідок об`єктивна неможливість з моменту фіксації факту смерті і до спливу 6-ти місячного строку отримати витяг з реєстру актів про смерть через необхідність надання документів на підтвердження факту родинних відносин та його легалізації шляхом проставлення апостилю), просить суд визнати їх поважними та визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного дядька ОСОБА_2 .

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 01.08.2025 року відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

15.08.2025 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 38-40). Заперечення проти позову, наведені у відзиві зводяться до того, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця, проживання окремо від спадкодавця не є поважними об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для прийняття спадщини, а, відтак, не є поважними причинами для поновлення позивачу строку для прийняття спадщини.

18.08.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач у позовній заяві навела та чітко вказала на ті об`єктивні, непереборні та істотні труднощі, які унеможливили звернення ОСОБА_1 до нотаріуса у визначений законодавством 6-ти місячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті свого рідного дядька ОСОБА_2 .. При цьому ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила ті об`єктивні та незалежні від її волі причини через які вона не змогла вчасно, тобто у 6-ти місячний строк, отримати документальне підтвердження факту смерті дядька на території Федеративної Республіки Німеччина, що являлось обов`язковою умовою та обов`язковим документом, який має надаватись спадкоємцем нотаріусу при зверненні з заявою про відкриття спадкової справи. Неотримання позивачем впродовж визначеного законодавством 6-ти місячного строку документального підтвердження факту смерті її дядька унеможливило відкриття спадкової справи, оскільки нотаріус у такому випадку позбавлений можливості як пересвідчитись у факті смерті спадкодавця на території іншої держави, так і перевірити факт можливості відкриття спадкової справи іншими спадкоємцями (а.с. 47-49).

Ухвалою суду від 20.08.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і у його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених і відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_7 (а.с.30).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 21.10.1989 було зареєстровано шлюб, прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_9 , даний шлюб було розірвано 11.08.2023 (а.с.13).

14.06.2024 зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьками записані: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.10).

15.07.2023 зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_12 , дружини ОСОБА_12 (а.с.11).

У період часу між 14 годиною 32 хвилини 26 січня 2019 року та 12 годиною 25 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці ІНФОРМАЦІЯ_10 помер рідний дядько ОСОБА_1 по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець міста Чернігова. За даними книги реєстрації смертей місцем смерті ОСОБА_2 значиться Федеративна Республіка Німеччина, Берлін, Гольцвайдепфад 14. Факт смерті, дата, час та місце смерті ОСОБА_2 підтверджується витягом з реєстру актів про смерть, де під реєстраційним номером S948/2019 реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Райнікендорф фон Берлін, 11012012, 17 травня 2019 року зареєстровано смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 15-19).

З довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 4983 від 23.07.2025 вбачається що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , знятий з реєстрації 04.09.1997 (а.с.20).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло Виконавчого комітету Новозаводської районної Ради народних депутатів від 11.08.1997 квартира за адресою: АДРЕСА_4 - в цілому належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с.20).

З інформаційної довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» № 12824 від 24.07.2025 вбачається, що станом на 31.12.2012 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості: ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 ідеальна частка: 1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997, ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ідеальна частка: 1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997, ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ідеальна частка: 1/3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997 (а.с.23).

Згідно договору дарування від 29.03.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали в рівних частинах кожний 2/3 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_10 , безоплатно (а.с.24-25, 26).

Згідно довідки про придатність / непридатність до експлуатації житлових приміщень у багатоквартирних будинках/гуртожитках міста Чернігова, що були пошкоджені внаслідок військової агресії російської федерації від 20.03.2025 на даний час квартиру АДРЕСА_5 визнано не придатною до проживання (а.с.27).

З довідки слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області вбачається, що ОСОБА_1 залучена як потерпіла у кримінальному провадженні № 0000039 від 16.03.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України (а.с.28).

Позивач, є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті рідного дядька по лінії матері, у відповідності до ст.1265 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності із ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи №6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що між 14 год 32 хв 26.01.2019 та 12 год 25 хв 08.02.2019 у віці 51 року помер рідний дядько позивача по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець міста Чернігова. За даними книги реєстрації смертей місцем смерті ОСОБА_2 значиться Федеративна Республіка Німеччина, Берлін, Гольцвайдепфад 14, однак ОСОБА_1 протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала.

Строк для прийняття спадщини не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування, суд проаналізує поважність причин його пропуску позивачем.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач посилалася на віддаленість місця проживання спадкодавця, смерть в іншій країні, засвідчення факту смерті після спливу 3 х місячного строку з моменту смерті і, як наслідок об`єктивна неможливість з моменту фіксації факту смерті і до спливу 6-ти місячного строку отримати витяг з реєстру актів про смерть через необхідність надання документів на підтвердження факту родинних відносин та його легалізації шляхом проставлення апостилю.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки вони оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи.

Суд, враховуючи віддаленість місця проживання спадкодавця, смерть в іншій країні, засвідчення факту смерті після спливу 3 х місячного строку з моменту смерті і, як наслідок об`єктивна неможливість з моменту фіксації факту смерті і до спливу 6-ти місячного строку отримати витяг з реєстру актів про смерть через необхідність надання документів на підтвердження факту родинних відносин та його легалізації шляхом проставлення апостилю, пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, вважає, що позивачем надано достатніх та переконливих письмових доказів, які свідчать про об`єктивну неможливість подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, з поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а отже, вважає наявними підстави для надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті рідного дядька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном на 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Чернігівська міська рада (адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Магістратська, буд. 7, )

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко