Провадження № 2-о/161/417/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Ващук В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що 05.05.2001 заявник та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб та проживали однією сім`єю. В такому шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2005 році шлюб було розірвано, після чого з 2009 знову почали проживати разом. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 . Відомості про батька доньки внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки на момент народження останньої батько та матір дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі. Повторно шлюб зареєстрували у 2019 році. ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі народилася ОСОБА_6 . Заявник зазначає, що вона з чоловіком виховували спільно дітей, разом дбали про їхній розвиток. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 загинув під час виконання бойового завдання. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт батьківства останнього , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , також зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №2125 про народження дитини.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року провадження у справі відкрито і призначена справа до розгляду.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у заяві. Також зазначила, що за життя померлий ОСОБА_3 визнав своє батьківство стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , утримував та виховував їх спільну доньку, піклувався про матеріальне забезпечення, фізичний і духовний розвиток дитини.

Представник заявниці в судовому підтримав заявлені вимоги з підстав, які викладені у заяві своєї довірительки, просив задовольнити їх повністю.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Луцької міської ради Шульган Ф.П. заяву підтримав, не заперечив проти її задоволення.

В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, заяв чи клопотань від останнього не надходило.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не зазначена батьком дитини (запис про батька відсутній або здійснено за вказівкою матері), і можуть бути подані матір`ю, опікуном, піклувальником дитини чи нею самою після досягнення повноліття.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст.130СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка ї утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з копією свідоцтва про народження та Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У графі батько дитини зазначено « ОСОБА_3 », батько зазначений зі слів матері у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16, 26).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . (а.с. 27).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.12.2019 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб (а.с. 31).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що у шлюбі ОСОБА_1 з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_6 (а.с. 25).

Згідно зі сповіщенням сім`ї №232 від 19.08.2024, лікарського свідоцтва про смерть №464 від 21.08.2024 та довідки про причину смерті вбачається, що ОСОБА_3 загинув поблизу н.п. Залізне Бахмутського району Донецької області, виконуючи бойове завдання зі захисту Батьківщини (а.с. 28 на звороті - 30).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.08.2024 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Залізне Бахмутського району Донецької області (а.с. 28).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що заявниця та померлий ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з 2005 року в шлюбі, пізніше шлюб розірвали, однак продовжували проживати однією сім`єю. Також зазначили, що за час їх подружніх відносин у них народилося троє спільних дітей - син ОСОБА_9 , 2002 року народження, донька ОСОБА_10 , 2010 року народження, та донька ОСОБА_11 , 2020 року народження. Покійний ОСОБА_3 завжди ставився до ОСОБА_10 як до своєї доньки, приймав участь у її вихованні, забезпечував матеріально дитину, дбав про духовний та фізичний розвиток дитини. Відношення у померлого до доньки ОСОБА_10 , сина ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_11 завжди було однаковим.

Свідки попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані показання.

Згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи для подання до суду №47988 від 26.05.2025 року, складеного медико-генетичним центром «Мама Папа», у молекулярно-генетичному дослідженні брали участь ДНК-зразки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їхньої матері ОСОБА_1 . На вирішення молекулярно-генетичного експертного дослідження було поставлене питання: Чи мають ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , народжені ОСОБА_1 , спільного біологічного батька?. Згідно даного висновку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають спільного біологічного батька із ймовірністю 99,99999%.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Висновок експертизи, у тому числі молекулярно-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Та його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів, які підтверджують те, що померлий ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_5 . Досліджені в судовому засіданні письмові докази повністю узгоджуються між собою та показаннями свідків, а тому оцінка їх, як в цілому, так і кожного окремо, на глибоке переконання суду, беззаперечно підтверджують факт батьківства ОСОБА_3 щодо неповнолітньої ОСОБА_5 .

Будь-яких інших доказів, які б спростували встановлені під час розгляду даної справи обставини, суду не надано.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За положеннями статті 134СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.126СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст.125, 128, 135 СК України, ст.ст. 2, 19, 85, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи Вдділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с.Твердині Локачинського району Волинської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №2125 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчиненого 17.09.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, а саме:

-змінити відомості про батька дитини із «записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу» на « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець села Твердині Локачинського району Волинської області, громадянин України»;

-ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження - залишити без змін.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23.10.2025.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 ;

Представник заявника: ОСОБА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_7 ;

Заінтересована особа 1: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, юридична адреса: 43026, м.Луцьк, проспект Соборності, буд.18, .

Заінтересована особа 2: Виконавчий комітет Луцької міської ради Волинської області, юридична адреса: 43025, м.Луцьк, вул.Богдана Хмельницького, 19

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК