Провадження № 2/466/281/25
У Х В А Л А

27 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря Солиган М.Р.

з участю представника позивачів адвоката Марчук А.М.

представника відповідача Гречух В.М.

представника третьої особи адвоката Манькут А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що спричинило смерть фізичної особи,-

встановив:

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що спричинило смерть фізичної особи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 20.12.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального провадження (т.1 а.с.237).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.07.2024р. замінено у вище згаданій справі, відповідача, а саме, з "Комунальне некомерційне підприємство «Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології» на належного відповідача (правонаступника) Комунальне некомерційне підприємство «Львівське територіальне медичне об`єднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» ( т.2 а.с.86 ).

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.01.2025р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (т.2 а.с.118).

16.10.2025р. на адресу суду від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Манькут А.Ю. надійшло клопотання про призначення у справі №466/13383/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Львівське клінічне територіальне медичне об`єднання акушерства та гінекології» судово-медичну експертизу з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а саме- причин виникнення захворювання у новонародженої ОСОБА_4 , правильності та своєчасності його діагностування, повноти і адекватності надання медичної допомоги, а також можливого причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3 і настанням смерті новонародженої.9т.2 а.с.216-223).

20.10.2025р. представником позивачів- адвокатом Марчук А.М. подано заперечення на клопотання про проведення у справі судової експертизи, мотивуючи тим, що наведені представником третьої особи ( ОСОБА_5 ) та представником відповідача доводи про недоведеність чи сумніви щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями лікаря ОСОБА_3 та тяжкими наслідками для дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , які, відповідно до медичної документації та висновків експерта, мали місце ще до її народження, не містять глибокого аналізу наявних в матеріалах справи медичних документів із врахуванням численних умисно внесених в них виправлень, не спростовують результатів гістологічних досліджень та розтину трупа дитини ОСОБА_6 та жодним чином не викликають обґрунтованих сумнівів у результатах проведеної комісійної судово-медичної експертизи, викладених у вищевказаному висновку № 132-133, у якому, виходячи із сукупності наданих експертами відповідей, в ствердній формі вказано на існуючий причинний зв`язок між допущеними порушеннями з боку лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3 та смертю дитини ОСОБА_6 (т.2 а.с.225-231).

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 адвокат Манькут А.Ю. підримав подане клопотання, просив таке задовольнити.

Представник відповідача підтримав клопотання представника третьої особи щодо призначення зазначеної вище експертизи.

В судовому засіданні представник позивачів- адвокат Марчук А.М. заперечив щодо заявленого клопотання, просив відмовити в його задоволенні, оскільки немає правових підстав для призначення судово-медичної експертизи.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2 ст. ст. 103 ЦПК України).

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ряд експертиз, в тому числі комісійна судово-медична експертиза була проведена експертами на стадії досудового розгляду кримінальної справи(т.с. №1, а.с.94-139).

Висновок експерта є одним із допустимих доказів у кримінальному провадженні, який ґрунтується на спеціальних знаннях і підлягає перевірці та оцінці судом разом з іншими доказами. Це докладний опис проведених експертом досліджень та висновки, які відповідають на запитання, поставлені в процесі.

Висновок експерта є самостійним процесуальним джерелом доказів, що базується на спеціальних знаннях, яких не мають слідчі, прокурори чи судді.

Як і будь-який інший доказ, висновок експерта підлягає оцінці слідчим та судом.

Ця оцінка включає перевірку процесуального порядку, повноти, наукової обґрунтованості висновку, його належності та допустимості.

В порядку з ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Отже висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з цим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Згідно з роз`ясненими, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Дослідивши письмові докази та допитавши свідка, суд дійшов висновку, що доводи представника третьої особи лікаря ОСОБА_3 про те, що причиною смерті дитини ОСОБА_6 було неналежне виконання своїх обов`язків лікарем-неонатологом, є безпідставними, оскільки суперечать наявним у справі та дослідженим судом доказам.

Висновки експерта, які були проведені на досудовому слідстві у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000643 від 14 березня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, не викликать в суду сумнівів щодо правильності та об`єктивності проведення експертного дослідження.

У справах "Мехмет Шентрюк проти Туреччини" від 09.04.2013 р., "Лопес де Соуза Фернандес проти Португалії" від 16.12.2015 р., "ОСОБА_2 проти Туреччини" від 30.06.2015 Європейський суд з прав людини установив, що у досліджених судом зверненнях щодо неналежного надання медичної допомоги медичними працівниками, в результаті якого наступили тяжкі наслідки, державою була порушена ст. 2 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на життя.

Позитивним зобов`язанням держави є охорона життя людини - держава повинна змусити лікарні та медичних працівників вжити відповідні заходи для захисту життя своїх пацієнтів, а також створити ефективну незалежну судово-медичну систему, що дозволяє встановити причини смерті, якщо вона наступила в лікарні або якщо пацієнт перебував під постійним та ефективним медичним контролем, і міру відповідальності медичного персоналу та притягнення винних до відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, а також зважаючи на те, що допитаний в суді на підставі клопотання представника третьої особи Данкова О.В. свідок ОСОБА_7 підтвердила, що смерть дитини ОСОБА_6 була непопереджуваною в неонатальному періоді, тобто, попередити її в неонатальному періоді можливості не було, що додатково спростовує доводи представника ОСОБА_3 щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями неонатолога та тяжкими наслідками для ОСОБА_6 та її смертю, підстави для призначення судово-медичної експертизи у справі №466/13383/23 відсутні, тому у клопотанні представника третьої особи слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 103,104,258-260 ЦПК України,суд,-

постановив:

в клопотанні представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Манькут А.Ю. про призначення судово-медичну експертизу з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, а саме причин виникнення захворювання у новонародженої ОСОБА_4 , правильності та своєчасності його діагностування, повноти і адекватності надання медичної допомоги, а також можливого причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3 і настанням смерті новонародженої, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Свірідова