Єдиний унікальний номер: 728/2056/25
Номер провадження 2/728/736/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю представника відповідача - адвокта Ковалюха В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість за кредитним договором за № 7616041 від 23.02.2024 року (укладеним між ТОВ «Авентус Україна» і відповідачем) в загальному розмірі 16750 грн 00 коп, вказуючи на те, що останній, в порушення умов договору, не сплачує своєчасно коштів на повернення суми боргу, в результаті чого утворилася вказана заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача за договором факторингу.

Ухвалою суду від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 23.09.2025 року, яке було відкладене на 30.10.2025 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Ковалюха В.М. у зв`язку з необхідністю у ознайомленні з матеріалами справи, а також зайнятістю в іншому судовому засіданні; за клопотання позивача витребувано у АТ «Універсал банк» докази щодо належності платіжної картки, на яку були зараховані кошти 23.02.2024 року на виконання умов кредитного договору.

Представник позивача - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за їх відсутності, не заперечував проти проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Представник відповідача - адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що відповідач не укладав вищевказаного кредитного договору.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні 23.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 7616041 про надання споживчого кредиту (надалі Договір), відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 16750 грн 00 коп строком на 360 днів (пп.1.3, 1.4 Договору) з визначенням стадартної процентної ставки 2.20 % за кожен день користування кредитом та застосування в межах строку кредиту (пп.1.5.1 Договору). Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, при цьому відповідачем під час укладення договору надано реквізити платіжної карти НОМЕР_1 з метою отримання кредиту(а.с.5-14, 15-17, 18).

Листом ТОВ «Пейтек» від 02.10.2025 року за №20241002-1/1 підтверджується факт перерахування 23.02.2024 року ТОВ «Авентус Україна» через ТОВ «Пейтек Україна», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків за договором про організацію переказу грошових коштів №160222-1 від 16.02.2022 року коштів в сумі 16750 грн 00 коп на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжної карти № НОМЕР_2 (а.с. 19).

За повідомленням АТ «Універсал Банк» від 04.09.2025 платіжна карта № НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , також підтверджено факт зарахування коштів на вказану платіжну картку 23.02.2024 року у сумі 16750 грн 00 коп (а.с.61-64).

27.09.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27092024, за яким ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги ТОВ «Авентус Україна» до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.25-29).

Згідно з актом прийому - передачі Реєстру боржників від 27.09.2024 року за Договором факторингу № 27092024 від 27.09.2024 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 10058, відповідно до умов договору факторингу (а.с.30).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 27.09.2024 року №27.09.2024 року загальна сума заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 становить 16750 грн 00 коп, із яких: 16750 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу (а.с.31).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи підтверджується, що ТОВ «Авентус Україна» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, основним видом економічної діяльності якого є Інші види кредитування (а.с.34-36, 33).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг (а.с. 39).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст. 512 ЦК України.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію товариства, відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6436 у договорі погоджується на запропоновані первісним кредитором умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору, тому зобов`язаний виконувати Договір в повному обсязі.

За приписами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладення договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем, а в подальшому договору факторингу між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги ТОВ «Авентус Україна» до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

При цьому, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором.

Згідно з довідкою, виданою командиром в/ч НОМЕР_3 Міністерства оборони України 13.07.2025 року, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 03.07.2024 року дотепер; згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 10.03.2015 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

На підставі ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач звільнений від обов`язку по сплаті процентів за користування кредитом; позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у виді суми наданого кредиту, без нарахування процентів.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №7616041 від 23.02.2024 року, а також наявність договору факторингу від 27.09.2024 року, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи представника відповідача про те, що останній не укладав вищевказаного договору є безпідставними та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими позивачем, зокрема, вказаний Договір є дійсним, ніким не оспорений та не скасований, підписаний сторонами.

Відповідно до положень п.1. ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн 00 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с. 4).

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 7616041 від 23.02.2024 року в загальному розмірі 16750 (шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп, із яких: 16750 грн 00 коп - заборгованість за основною сумою боргу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30. Код .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну і резолютивну частини) судове рішення, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 30.10.2025 року.

Суддя О.І. Глушко