Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1037/25
Провадження № 2/499/691/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрофірма Перемоги 1 ЛТД» про стягнення заборгованості за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди від 24.03.2017 року по орендній платі за 2023, 2024 рік у розмірі 71459,50 грн. та судові витрати у розмірі 16968,96 грн.

В обґрунтування позову представник позивача посилалася на ту обставину, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 5,94 га, що розташована на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області (нині Іванівська селищна рада Березівського району Одеської області), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

24.03.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі, строком на 7 років.

Відповідно до п.7 вказаного договору, орендна плата вноситься у формі та в розмірі: 3000 кг. зерна після доочистки, 150 кг. насіння соняшнику, 200 кг дерті (зерновідходів), 1 тонна соломи з поля по замовленню під час жнив, оранка присадибної ділянки 0,5 га, що складає не менше 3% від нормативно-грошової оцінки земельного паю, орендна плата може вноситись як в натуральній так і в грошовій формах.

Відповідно до п.8 вказаного договору, орендна плата вноситься у такі строки: з 01 серпня по 25 грудня кожного року.

Однак, порушуючи умови укладеного договору оренди, відповідач не повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання та не сплатив орендну плату за 2023 рік, 2024 рік.

Так, в 2023 році заборгованість за договором оренди складає: 6 945,00 грн., в тому числі: 150 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 3 945 грн., тюки та оранка городу 3000 грн.

В 2024 році заборгованість за договором оренди складає: 63 090грн., в тому числі 6 т. зерна * 8 700 грн. = 52 200 грн., 300 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 7 890 грн., тюки та оранка городу 3000 грн.

Тобто, всього заборгованість по орендній платі за договором оренди від 27.03.2017 року, укладеного між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Перемога 1 ЛТД» складає 70 035 грн.

Крім того, договором оренди землі від 24.03.2017 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку, який додається до позовної заяви, розмір пені за період 2023-205 рік складає 1 424,50 грн.

Також представник позивача вказала, що позивач поніс наступні судові витрати: 968,96 грн. судовий збір, 16000,00 грн. витрати на правову допомогу, які також просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача, не погоджуючись з позовною заявою, подав до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на таке.

Щодо заборгованості за 2023 рік, то представник відповідача вказав, що згідно відомостей на видачу зерносуміші за оренду земельних паїв за 2023 рік, ОСОБА_2 видано 2000 кг ячменю та 200 кг зерновідходів. В цій частині позивачем виконано умови договору. Вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

Щодо цін 2023 рік, то відповідно до інформації отриманої з сайту Grаintrаde за відповідним посилання встановлено, що вартість: пшениця 4 класу станом на 23.10.2023 року становила 4220 грн.т., вартість ячменю 4167 грн.т.; соняшник станом на 23.10.2023 року становила 10876 грн.т. Також зазначили, розрахункову вартість 1 т соломи з поля по замовленню під час жнив становить - 975 грн.; оранка присадибної ділянки до 0,5 га становить 500 грн.

Таким чином, ціни вказані позивачем у позовній заяві за 2023 рік не відповідають дійсності.

Щодо заборгованості за 2024 рік, то відповідно до п.6 Договорів оренди землі, договори укладено на 7 років.

Договір оренди землі укладений 24 березня 2017 року відносно земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0697 та :01:001:0405, відповідно, строк ді договору закінчився 24 березня 2024 року;

Таким чином орендна плата за договором від 24 березня 2017 року відносно земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0697 та :01:001:0405 за 2024 рік, має нараховуватися за два місяці на 24 дні.

Якщо взяти до уваги розрахунок вартості оренди, наданий позивачем, то розрахунок заборгованості по договорах оренди землі виглядатиме наступним чином: Розрахунок: 63090 грн./366(днів)= 172,38 грн. 172,38*87(кількість днів)= 14997,06 грн.; Таким чином розмір заборгованості 63090,00 грн., що визначена позивачем, є необґрунтованим.

Також посилався на ту обставину, що вищевказані земельні ділянки з 17.04.2024 року перебувають в оренді ТОВ «АГРОСЕЙЛ ЛТД», тому вважають недопустимим стягнення з Відповідача орендної плати за весь 2024 рік.

Зазначено, що заперечення, щодо розміру витрат на правову допомогу буде подано після надання детального розрахунку та підтвердження витрат.

У свою чергу, представник позивача надав до суду відповідь на відзив, згідно якої звернув увагу суду на те, що позивач не заперечує проти того, що йому було видано вищевказану зерносуміш в рахунок орендної плати, а саме 2000 кг ячменю та 200 кг зерновідходів. Позивачем в позовній заяві не висувалися вказані вимоги, оскільки позивач зазначив про те, що існує заборгованість в 2023 році за договором оренди у розмірі 6 945,00 грн., в тому числі: 150 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 3 945 грн., тюки та оранка городу 3000 грн.

Щодо ринкових цін при розрахунку заборгованості, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на сьогоднішній день, у нього виникла заборгованість по орендній платі за 2023, 2024 рік.

Відповідно до умов договору та ст.ст.21, 22 Закону України «Про оренду землі», за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися в двох формах розрахунку по оренді землі: натуральна та грошова. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Станом на день звернення до суду, орендна плата за 2023, 2024 роки не сплачена, тому представник позивача вважає за необхідне проводити розрахунок заборгованості саме за ринковими цінами на дату внесення орендної плати (2025 рік), а не за ринковими цінами 2023 та 2024 року.

Щодо доводів представника відповідача про те, що не підлягає стягненню орендна плата за землю за 2024 рік, оскільки строк дії договору оренди закінчився 24.03.2024 року та в подальшому вказані земельні ділянки були надані в оренду іншому орендарю, то представник позивача зазначив, що відповідно до п.7 договору оренди землі від 24.03.2017 року, договір між позивачем та відповідачем укладено на 7 років. Тобто строк ді договору спливає 27.03.2024 року. Однак, в цьому ж пункті договору вказано про те, що в будь-якому випадку даний договір діє до закінчення технологічного циклу збирання врожаю, вирощеного на орендованій ділянці, в році закінчення строку ді договору. Представник відповідача, навмисно вводить суд в оману, оскільки посівна компанія відбувалася в 2023 році, а в 2024 році, навіть після закінчення строку договору, на виконання п.7 цього договору, відповідач фактично користувався земельною ділянкою та зібрав врожай, який був вирощений на орендованій ділянці, при цьому орендну плату позивачці не сплатив.

У судове засідання позивач не з`явився, однак присутня у судовому засідання представник позивача на задоволенні позову наполягала з підстав, вказаних у позові та відповіді на відзив, додатково зазначила, що дійсно у 2024 році позивач уклав новий договір оренди вищевказаних земельних ділянок з новим орендарем, однак новий орендар почав нею користуватися лише після закінчення технологічного циклу збирання врожаю відповідачем, оскільки така практика є сталою та відповідає звичаям ділового обороту, при цьому орендну плату саме у 2024 році позивач від нових орендарів не отримував.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позов, про який зазначено вище.

Згідно ч.1, ч.2 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевказану норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони відповідача за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

Позивачу, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать земельні ділянки: кадастровий номер :01:001:0697 та :01:001:0405, площею 5,24 га та 0,70 га відповідно, що розташовані на території Білчанської сільської ради Іванівського району Одеської області (нині Іванівська селищна рада Березівського району Одеської області) надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту.

24.03.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Перемога ЛТД» було укладено договір оренди землі вищевказаних земельних ділянок строком на 7 років, що підтверджується копією договору.

Відповідно до п.6 вказаного договору, договір укладено на 7 років. В будь-якому випадку даний договір діє до закінчення технологічного циклу збирання врожаю, вирощеного на орендованій земельній ділянці, в році закінчення строку дії договору.

Згідно п.7 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 3000 кг. зерна після доочистки, 150 кг. насіння соняшнику, 200 кг. дерті (зерновідходів), 1 тонна соломи з поля по замовленню під час жнив, оранка присадибної ділянки до 0,5 га, що складає не менше ніж 3% від нормативно-грошової оцінки земельного паю, орендна плата вноситься як в натуральній так і в грошовій формах.

Відповідно до п.8 вказаного договору від 24.03.2017 року, орендна плата вноситься у строки з 01 серпня по 25 грудня кожного року.

Згідно п.9 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою до відповідача, однак остання залишилася без задоволення, що підтверджується копією вимоги та відомостями про її надсилання на адресу відповідача.

Також до матеріалів справи було долучено роздруківки з мережі «Інтернет» щодо середніх цін на пшеницю, зерно соняшнику та дерть (зерновідходи).

Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися земельні правовідносини, з приводу виконання договору оренди землі, які регулюються такими правовими нормами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1ст. 629 ЦК України).

Тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до абзацу 1 частини 1статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Матеріалами справи підтверджується, що під час укладення договору оренди землі, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, про що свідчать їх підписи під договором, та погодили, що за користування земельними ділянками орендар щороку до з 01 серпня до 25 грудня зобов`язується сплачувати орендну плату.

Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що не одержав від відповідача орендної плати за 2024 рік та частину орендної плати за 2023 рік, що є підставою для стягнення орендної плати у розмірі 70035,00 грн. та пеню у розмірі 1424,50 грн.

Позивачем був запропонований такий розрахунок недоплаченої орендної плати за 2023 рік: 6 945,00 грн., в тому числі: 150 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 3 945 грн., тюки та оранка городу 3000 грн.

При цьому, представник відповідача не заперечуючи наявність заборгованості за насіння соняшнику, тюки та оранку городу, вказав на такі ціни: соняшник станом на 23.10.2023 року становив 10876 грн.т. Також зазначили, розрахункову вартість 1 т соломи з поля по замовленню під час жнив становить - 975 грн.; оранка присадибної ділянки до 0,5 га становить 500 грн.

При цьому суд зазначає, що середні ціни як позивачем так і відповідачем були взяті з сайту https://graintrade.com.ua/ «Електронна зернова біржа України», разом з тим позивачем зазначенні ціни на час розгляду справи, тобто 2025 рік, а відповідачем на час можливої виплати орендної плати 2023 рік.

При цьому, суд вказує, що відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про оренду землі» за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Таким чином, вартість вказана саме позивачем відповідає положенням ст.22 ЗУ «Про орендну плату», оскільки станом на 2025 рік орендна плата в повному обсязі внесена відповідачем не була, що останнім не заперечується.

Що стосується розрахунку вартості соломи з поля по замовленню під час жнив та оранка присадибної ділянки, то суд вказує на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому позивачем не надано доказів заявленої вартості соломи з поля по замовленню під час жнив та оранка присадибної ділянки у розмірі 3000,00 грн., не обґрунтовано саме такий розмір жодними розрахунками.

Отже, враховуючи ту обставину, що сторона відповідача визнала вартість вказаних послуг у розмірі: 1 т соломи з поля по замовленню під час жнив становить - 975 грн.; оранка присадибної ділянки до 0,5 га становить 500 грн., то суд вважає за можливе визнати вартість даних послуг саме в такому розмірі.

Таким чином, розмір заборгованості за 2023 рік відповідача перед позивачем за договором оренди землі від 24.03.2017 року складає: : 150 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 3 945 грн., 1 т соломи з поля по замовленню під час жнив становить - 975 грн.; оранка присадибної ділянки до 0,5 га становить 500 грн., разом 5420,00 грн.

Згідно п.9 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Таким чином, розмір пені складає 336,04 грн. з розрахунку 620 днів прострочення (з 25.12.2023 року (останній день внесення орендної плати) по 04.09.2025 року (день звернення до суду) та суми боргу у розмірі 5420,00.

Разом до стягнення 5420,00+336,04= 5756,04 грн. заборгованості по орендній платі за 2023 рік за договором оренди землі від 24.03.2017 року.

Позивачем був запропонований такий розрахунок середньої вартості оренди за 2024 рік: 63 090 грн., в тому числі 6 т. зерна * 8 700 грн. = 52 200 грн., 300 кг. соняшника * 26 300 грн. (1т) = 7 890 грн., тюки та оранка городу 3000 грн.

Представник відповідача щодо заборгованості за 2024 рік, зазначив, що орендна плата за договором від 24 березня 2017 року відносно земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0697 та :01:001:0405 за 2024 рік, має нараховуватися за два місяці на 24 дні. Якщо взяти до уваги розрахунок вартості оренди, наданий позивачем, то розрахунок заборгованості по договорах оренди землі виглядатиме наступним чином: Розрахунок: 63090 грн./366(днів)= 172,38 грн. 172,38*87(кількість днів)= 14997,06 грн.; Таким чином розмір заборгованості 63090,00 грн., що визначений позивачем, є необґрунтованим. Наявність заборгованості представник відповідача не заперечував.

Разом з тим, враховуючи описані вище норми законодавства, суд вказує на те, що згідно п.6 вказаного договору оренди землі від 24.03.2017 року, договір укладено на 7 років. В будь-якому випадку даний договір діє до закінчення технологічного циклу збирання врожаю, вирощеного на орендованій земельній ділянці, в році закінчення строку дії договору. Тобто, останнім роком користування на умовах оренди відповідачем земельними ділянками позивача є рік, разом з тим, враховуючи описаний вище строк дії договору відповідно до його умов, у судовому засіданні встановлено, що у 2024 році відповідач використовував належні позивачу земельні ділянки, тобто здійснював обробку, збирання врожаю та інше, оскільки відповідач вказані обставини не заперечував. Не надано доказів зі сторони відповідача, які б свідчили про те, що позивач чи новий орендар перешкоджали йому використовувати вказані земельні ділянки за призначенням та закінчити технологічний цикл збирання врожаю, вирощеного на орендованій земельній ділянці, в році закінчення строку дії договору. Отже, суд констатує про наявність обов`язку відповідача сплатити орендну плату позивачу за 2024 рік у розмірі вказаному у договорі, при цьому суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком у зв`язку з наступним.

Позивач здійснював розрахунок, беручи за основу наявність заборгованості відповідача у розмірі 6 т. зерна, однак згідно п. 7 договору оренди зерно у якості внесення орендної плати надається у розмірі 3 т., отже зважаючи на описані вище норми законодавства та встановлені у судовому засіданні обставини, суд виходить з такого розрахунку: 3 т. зерна * 8 700 грн. = 26100,00 грн., 300 кг. соняшника * 26300 грн. (1т) = 7 890 грн., тюки та оранка городу 1475 грн., разом 35365,00 грн.

Розмір пені складає 898,27грн. з розрахунку 254 днів прострочення (з 25.12.2024 року (останній день внесення орендної плати) по 04.09.2025 року (день звернення до суду) та суми боргу у розмірі 35365,00.

Разом до стягнення 35365,00+898,27= 36263,27 грн. заборгованості по орендній платі за 2024 рік за договором оренди землі від 24.03.2017 року.

Разом до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі відповідно до договору оренди землі від 24.03.2017 року за 2023, 2024 роки становить 36263,27+5756,04=42019,31 грн.

Застосуючи норми процесуального права, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 968,96 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією, доданими до матеріалів справи.

Також представником позивача надано суду квитанцію про сплату витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги №37 від 20.08.2025 рік.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Враховуючи наведене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, ціною позову та наданими адвокатом обсягом послуг та затраченим часом, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають покладенню на відповідача, оскільки заперечень на час винесення рішення щодо розміру таких витрат від сторони відповідача не надійшло.

Отже, позивачем документально підтверджені витрати у розмірі 16968,96 грн., однак враховуючи що задоволено 58,8% позовних вимог, до стягнення підлягає 9977,74 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 274, 279, 265, 268, 273 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) до ТОВ «Агрофірма Перемоги 1 ЛТД» (, місцезнаходження вул. Стрекалова 68, с. Білка Березівського району Одеської області ) про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Агрофірма Перемоги 1 ЛТД» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 24.03.2017 року у розмірі 42019,31 грн. (сорок дві тисячі дев`ятнадцять гривень 31 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Агрофірма Перемоги 1 ЛТД» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 9977,74 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 74 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ