РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокуселище ПетровеСправа № 941/1452/25
Провадження № 2/941/681/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.

при секретарі - Больбот Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачкизвернувся з вищевказаним позовом до суду, мотивуючи тим, що 27.08.1991 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 16. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Представник позивачкизазначив, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу не можливе, позивачка з відповідачем більше 3 років спільно не проживають. Просить суд розірвати шлюб укладений між позивачкою та відповідачем та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав заяву, якою прохав слухати справу без участі сторони позивача, позов підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання теж не з`явився, письмовою заявою прохав судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.08.1991 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який був зареєстрований Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис

№ 16, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 27.08.1991, Серія

НОМЕР_1 (а.с.7). Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя у сторін не склалось через відсутність між сторонами спільних поглядів на життя і взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Позивачка заперечує проти примирення, оскільки вважає його неможливим, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що дальше збереження сім`ї не можливе і шлюб необхідно розірвати. Спір щодо поділу спільного майна у сторін відсутній.

Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При вирішенні цього спору, суд має врахувати правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03 грудня 2020 року, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб укладений між сторонами розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка бажає після розлучення відновити своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_4 ».

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати в розмірі сплаченого нею судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу та 2500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та керуючись ст.ст.141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Ганнівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 16.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці її дошлюбне прізвище «ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 03.11.2025.

Суддя А. Ю. Больбот