СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1616/25

пр. № 2-о/759/189/25

22 жовтня 2025 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шум Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Дубини Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту спільного проживання на час смерті та перебування дружини на утриманні померлого,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 , 15.01.2025 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання на час смерті та перебування дружини на утриманні померлого.

Свою заяву мотивує тим, що 25.02.1987, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЗЦ Залізничного відділу м. Києва, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбів був зроблений актовий запис №64 та засвідчений свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ордером на житлове приміщення №3314 від 15.04.1987, ОСОБА_2 отримав для проживання з сім`єю 2-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій останній, разом з дружиною (заявницею по справі), донькою ОСОБА_6 , та своєю матір"ю ОСОБА_7 , були зареєстровані та проживали однією родиною починаючи з 28.04.1987 .

Із придбанням у серпні 1994 року у власність 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , 01.11.1994, подружжя разом із дітьми, донькою, ОСОБА_6 , та сином, ОСОБА_5 , переїхали проживати в нову квартиру.

За погодженням із дружиною, ОСОБА_2 , разом із донькою, ОСОБА_6 , перереєструвався на нову адресу місця проживання ( АДРЕСА_2 ), а заявниця, разом із сином, ОСОБА_5 , залишились зареєстрованими за старою адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ).

В своїй квартири за адресою: АДРЕСА_2 , подружжя проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут, допомагали та підтримували один одного аж до самої смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, подружжя ОСОБА_8 : чоловік, ОСОБА_2 , та його дружина, ОСОБА_1 (заявниця), майже 37 років проживали разом в зареєстрованому шлюбі, однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де вели спільне господарство та мали спільний побут аж до самої смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На момент смерті свого чоловіка, заявниця отримувала пенсію у розмірі 5135,00 грн.

На момент смерті, за інформацією заявниці, ОСОБА_2 отримував пенсію у розмірі 23000,00 грн.,проте, надати точну інформацію про розмір пенсії за віком яку за життя отримував її померлий чоловік, на обґрунтований запит дружині померлого (заявниці), Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (Голосіївський район) із посиланням на «конфіденційність» такої інформації, надати відмовилось.

Таким чином, завдяки різниці в пенсії більш ніж в 4 рази (23000,00 грн./5135,00 грн.=4,48), заявниця фактично була на повному утриманні свого чоловіка, а допомога її чоловіка була постійним і основним джерелом засобів для існування заявниці.

17.04.2024, заявниця звернулась до Головне управління Пенсійного фонду України

Києві (Голосіївський район) із заявою про перехід на інший вид пенсії в разі втрати годувальника зареєстрованою за №3635 та додала необхідні документи, проте, рішенням про відмову в проведенні перерахунку пенсії відділу перерахування пенсій №1, Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області Пенсійного фонду України, із посиланням на пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2024, посилаючись на не підтвердження факту перебування заявниці (тобто, дружини померлого чоловіка), як непрацездатного члена сім"ї (тобто, що заявниця є пенсіонером за віком), на утриманні годувальника (чоловіка заявниці) та факту проживання з годувальником однією сім`єю (тобто, як чоловіка та дружини) відповідним документом або в судовому порядку, відмовило заявниці у перерахуванні пенсії. Та запропоновано оскаржити їх дії відповідно до законодавства про звернення громадян та в судовому порядку.

Таким чином, факт спільного проживання дружини, ОСОБА_1 , разом із своїм чоловіком, ОСОБА_9 , однією сім`єю разом майже 37 років, а саме, з 25.02.1987 до дня самої смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а також факт перебування дружини, ОСОБА_1 на утриманні у її чоловіка, ОСОБА_2 до дня його смерті та отримування від нього постійної допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобом її існування до дня смерті її чоловіка, які мають значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, потребують встановленню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 22.01.2025 відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 , адвокат Сапегін В.В. та заявниця підтримали заяву та просили суд її задовольнити.

В судове засідання представник ГУПФУ в м. Києві свого представника не направив, при цьому судом про час та місце слухання справи, повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.02.1987, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЗЦ Залізничного відділу м. Києва, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбів був зроблений актовий запис №64 та засвідчений свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що від шлюбу народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що згідно з ордером на житлове приміщення №3314 від 15.04.1987, ОСОБА_2 отримав для проживання з сім`єю 2-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій останній, разом з дружиною (заявницею по справі), донькою ОСОБА_6 , та своєю матір"ю ОСОБА_7 , були зареєстровані та проживали однією родиною починаючи з 28.04.1987 .

Судом встановлено, що із придбанням у серпні 1994 року у власність 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , 01.11.1994, подружжя разом із дітьми, донькою, ОСОБА_6 , та сином, ОСОБА_5 , переїхали проживати в нову квартиру.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , разом із донькою, ОСОБА_6 , перереєструвався на нову адресу місця проживання ( АДРЕСА_2 ), а заявниця, разом із сином, ОСОБА_5 , залишились зареєстрованими за старою адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що на момент смерті свого чоловіка, заявниця отримувала пенсію у розмірі 5135,00 грн.

Судом встановлено, що 17.04.2024, заявниця звернулась до Головне управління Пенсійного фонду України Києві (Голосіївський район) із заявою про перехід на інший вид пенсії в разі втрати годувальника зареєстрованою за №3635 та додала необхідні документи, проте, рішенням про відмову в проведенні перерахунку пенсії відділу перерахування пенсій №1, Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області Пенсійного фонду України, із посиланням на пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2024, посилаючись на не підтвердження факту перебування заявниці (тобто, дружини померлого чоловіка), як непрацездатного члена сім"ї (тобто, що заявниця є пенсіонером за віком), на утриманні годувальника (чоловіка заявниці) та факту проживання з годувальником однією сім`єю (тобто, як чоловіка та дружини) відповідним документом або в судовому порядку, відмовило заявниці у перерахуванні пенсії. Та запропоновано оскаржити їх дії відповідно до законодавства про звернення громадян та в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України від 09 липня 2003року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом ч. 2, 3 вказаної статті непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та отримувала пенсію, розмір якої значно менший пенсії яку отримував її чоловік та оскільки її чоловік помер, в зв`яжу з цим заявниця була позбавлена основного джерела засобів для існування .

Встановлення факту перебування заявниці на утриманні в свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній необхідний для переходу на пенсію в разі втрати годувальника.

Однак, вищезазначений вид пенсії може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

За таких обставин, судом враховано, що допомога, яка надавалась ОСОБА_1 її померлим чоловіком, була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що в зв`язку з розбіжностями в адресі реєстрації заявника та адресі реєстрації годувальника, остання позбавлена можливості реалізувати своє справ на перехід на пенсію у разі втри годувальника відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначене вище узгоджується показами свідків допитаних в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд доходить висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.7ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст.2,4,12,13,76-78,258-268,273,293,315,319,352-355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про встановлення факту спільного проживання на час смерті та перебування дружини на утриманні померлого- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання дружини, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), разом із своїм чоловіком, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), разом із своїм чоловіком, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та отримання від нього постійної допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобом її існування, до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Л.М. Шум