Справа № 635/5805/25
Провадження № 2/635/4934/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.

секретар судового засідання Загайко Г.Я.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - заступник Височанського селищного голови Тройно Олег Володимирович,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника Височанського селищного голови Тройна Олега Володимировича про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_3 заступника Височанського селищного голови, яким просить стягнути з заступника Височанського селищного голови О.В. Тройна на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000000,00 гривень, завдану внаслідок порушення її прав, які гарантовані статтею 40 Конституцією України, а саме: внаслідок надання їй недостовірної інформації про відсутність у Височанській селищній раді в період з травня 2022 року по травень 2023 року продуктів харчування, які вона повинна була отримати від Височанської селищної ради відповідно до постанови КМУ № 328/22, заради їх привласнення, що стало підставою порушення її прав, які гарантовані статтями 27, 48 Конституції України, що заподіяло їй моральних страждань.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

Позивач у підготовче засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява позивача, якою вона просить провести підготовче засідання за її відсутності та, у тому числі, вирішити питання про залучення до участі у розгляді справи як її представника ОСОБА_4 .

Також 21 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у вигляді повідомлення про участь у справі як її представника її чоловіка ОСОБА_4 , в якому зазначила, що, порадившись у родині, вона з чоловіком ОСОБА_4 вирішили, що її права при розгляді справи за її позовом до заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. про відшкодування моральної шкоди буде представляти і захищати її чоловік ОСОБА_4 . Позивач, сподівається на те, що суд, який діє від імені України, не буде втручатися в її сімейні справи заради захисту інтересів особи, яка з метою свого особистого збагачення не надала ОСОБА_1 можливості повноцінно харчуватися, що негативно вплинуло на її здоров`я та життя.

На обґрунтування заяви позивач посилається на положення статті 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі № 23-рп/2009 рішення, Загальну декларацію прав людини 1948 року, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права.

Відповідач ОСОБА_3 заступник Височанського селищного голови та його представник ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явилися, представник відповідача ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить суд провести підготовче засідання за відсутності відповідача та його представника.

Суд, проаналізувавши доводи позивача та дослідивши надані позивачем документи на підтвердження повноважень її представника, висновує про таке.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно зі статтею 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до частин 1, 2 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, представництво інтересів фізичної особи у суді (крім трудових та малозначних спорів) здійснюється виключно адвокатом, повноваження якого підтверджено довіреністю або ордером, або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», або законним представником у випадках, передбачених статтею 59 ЦПК України (щодо малолітньої та неповнолітньої особи, недієздатної фізичної особи чи особи, дієздатність якої обмежена).

За приписами частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частини 4 цієї статті закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на зміст та розмір позовних вимог ОСОБА_1 (3000000,00 гривень, що перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), та характеру спірних правовідносин, вказана справа не є справою незначної складності, відповідно дана справа розглядається у порядку загального позовного провадження.

Отже, оскільки справа за позовом ОСОБА_1 до заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. про відшкодування моральної шкоди не відноситься до спорів, що виникають з трудових відносин, не є малозначною в розумінні положень статті 19 ЦПК України, що позивач не належить до категорії осіб, які відповідно до статті 59 ЦПК України, мають законних представників, тому представництво інтересів позивача Рибалко Л.М. у даній справі може здійснюватися виключно адвокатом.

Позивачем не надано до суду документів, що підтверджують наявність у Рибалка Є.О. права на здійснення адвокатської діяльності.

Щодо наданої позивачем довіреності на представництво її інтересів по справі № 635/5805/25 за її позовом до заступника Височанського селищного голови Тройна О.В. про відшкодування моральної шкоди головою ХРХОГО «Споживач» ОСОБА_4 , яка посвідчена заступником голови ХРХОГО Гайдамакою Б.Г., то з огляду на вищезазначені норми права, така довіреність не може бути підставою для участі Рибалка Є.О. у справі як представника позивача.

Статтею 36 Конституції України встановлено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частина перша статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Відповідно до частини 2, 3 статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка.

Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу (частина п`ята статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Права громадської організації на представництво в суді своїх членів чи інших осіб Закон «Про громадські об`єднання» не деталізує. Відтак, такі права реалізуються відповідно до положень інших законів.

Відповідно до частини другої статті 62 ЦПК України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Надана позивачем довіреність не є документом, який посвідчує повноваження представника, оскільки вказана довіреність не відповідає вимогам закону.

Крім того Харківська районна Харківської області громадська організація «Споживач» не є особою, якій законом надано право брати участь у судовому процесі в інтересах інших осіб (стаття 56 ЦПК України).

З метою забезпечення інтересів правосуддя, виконання завдання цивільного судочинства, ЦПК України не передбачає права громадської організації без статусу юридичної особи бути представником у суді, оскільки таке право належить лише адвокатові, законному представникові, а у спорах, що виникають з трудових відносин, та у малозначних спорах - фізичній особі, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 у справі № 23-рп/2009 як на обґрунтування правової підстави для участі її чоловіка ОСОБА_4 як її представника у справі є суб`єктивним тлумаченням позивачем цього рішення.

Так, звернення до Конституційного Суду України в справі N1-23/2009 було викликано в першу чергу відсутністю законодавчого визначення права свідка на правову допомогу у кримінальному процесі.

У вищевказаному рішенні Конституційний Суд України дійшов таких висновків:

1. положення частини першої статті 59 Конституції України

"кожен має право на правову допомогу" треба

розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі

незалежно від характеру її правовідносин з державними органами,

органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян,

юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень

отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона

того потребує;

2. положення частини другої статті 59 Конституції України

"для ... надання правової допомоги при вирішенні

справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура"

в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа

під час допиту її як свідка в органах дізнання, досудового

слідства чи дачі пояснень у правовідносинах з цими та іншими

державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від

обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, що не

виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, якщо

законами України щодо цього не встановлено обмежень.

З аналізу змісту цього рішення слідує, що держава не обмежує особу у виборі захисника своїх прав лише адвокатами, особа має право звертатися до інших осіб, в тому числі фахівців у галузі права, якщо закон не встановлює для цих осіб обмежень.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 24.11.2011 у справі «Загородній проти України» зазначив, що право вільного вибору захисника не є абсолютним і може бути обмежено.

Беручи до уваги наведене, відсутні правові підстави для участі у справі ОСОБА_4 як представника позивача, а відтак заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 58 - 64, 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення ОСОБА_4 як представника позивача Рибалко Лариси Миколаївни до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до заступника Височанського селищного голови Тройна Олега Володимировича про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30 жовтня 2025 року.

Суддя Т.В. Бобко