Справа № 473/5626/25
УХВАЛА

"03" листопада 2025 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Булкат М.С., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісного майна подружжя.

Справи позовного провадження розглядаються судом на підставі поданої позивачем позовної заяви, яка повинна відповідати положенням ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Вивчивши матеріали позовної заяви приходжу до наступного:

Позовну заяву позивачем, подано з порушенням вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 п. 2 ч. 1 ст. 176, ч.4 ст. 177, п. 6, 10 ст. 175 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме визнання права власності на частку нерухомого майна.

Однак, в порушенням вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не зазначено ціни позову, який підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 14.10.2025 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 9 084 грн.

Однак, відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року з подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Дійсна вартість майна повинна бути підтверджена актом оцінки майна, який виконується юридичною та (або) фізичною особою, що має ліцензію на проведення оцінки нерухомого майна.

Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. №1440 (в редакції від 11.08.2022 року, підстава: 886-2022-п) можна зробити висновок про те, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття «ринкова вартість», під яким розуміється вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу».

Таким чином, кожного разу вирішуючи в рамках цивільного процесу задачу по визначенню, так званої, дійсної вартості майна, необхідно пам`ятати, що поняття «дійсна вартість» та «ринкова вартість» є фактично синонімами, оскільки є змістовно тотожними.

Однак, позивачем не надано доказів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна, яка може бути встановлена висновком відповідного спеціаліста чи в інший спосіб, у зв`язку з чим не можливо визначити розмір судового збору

Щодо визначення ціни позову та правильності зазначення об`єктів нерухомості у позовних вимогах

Більше того, у поданій позовній заяві позивачем взагалі не визначено ціну позову, при цьому зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру, що не відповідає дійсним обставинам справи.

1. Щодо вимоги 2.2. (житловий будинок у с. Дорошівка)

Житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був придбаний згідно з Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 164 від 22 вересня 2000 року та зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі «Номінал».

Водночас позивачем не надано довідку про оцінку вартості зазначеного об`єкта нерухомості. Натомість додано довідку про оцінку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який узагалі не згадується у позовних вимогах.

Крім того, суду надано довідку про оцінку вартості об`єкта нерухомості земельної ділянки за тією ж адресою ( АДРЕСА_2 ), тоді як у позовній заяві йдеться виключно про житловий будинок, без згадування земельної ділянки. Згідно з довідкою КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, який фактично належить сторонам, має порядковий номер 71, а не 73, як зазначено у поданих довідках.

2. Щодо оцінки нежитлової нерухомості (торговельного приміщення)

Також у матеріалах справи наявна довідка про оцінку вартості нежитлової нерухомості торговельної будівлі (приміщення), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас у пункті 2.5 позовних вимог зазначено іншу адресу АДРЕСА_4 , що свідчить про невідповідність поданих документів змісту позовних вимог.

3. Щодо земельної ділянки

Окрім того, у матеріалах справи міститься довідка про оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1246, яка взагалі не вказана у позовних вимогах. Таким чином, незрозуміло, яке відношення має зазначена земельна ділянка до предмета позову.

За таких обставин суд може дійти висновку, що перелік майна, зазначеного у позовних вимогах, є неповним та недостовірним. Крім того, відсутність належної оцінки вартості об`єктів нерухомості та наявність розбіжностей у поданих документах свідчать про порушення вимог статей 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України щодо змісту та оформлення позовної заяви.

Позивачем в порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України не надано посилань на докази підтвердження вартості спірного майна на час звернення з позовом до суду.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір`за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 0,4 = 1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 5= 15140,00 грн.).

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків, а саме: - подати до суду позовну заяву відповідно до положень ст. 175 ЦПК України з зазначенням та обґрунтуванням ціни позову;

- надати оцінку спірного нерухомого майна станом на день звернення до суду з відповідним позовом;

- виходячи з оцінки вартості майна, у разі необхідності, доплатити судовий збір відповідно до ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про що надати до суду оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору;

- надати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- надати суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали слід усунути недоліки

Керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: М. С. Булкат