Справа № 216/3401/24
провадження 2/216/477/25
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Пташкіна А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

У травні 2024 року позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом, посилаючись на те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 756. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 92, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який був розірваний Центрально Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 червня 2018 року, актовий запис про розірвання шлюбу № 48.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дідом та бабою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 та батьками відповідача ОСОБА_2 .

Під час перебування у шлюбі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули у спільну сумісну власність квартиру, загальною площею 36, 9 кв. м., житловою площею 19, 3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. 25 червня 1997 року за реєстровим номером 2-57. 04 лютого 2019 року, ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом П?ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. за № 80, заповіт є чинним та не скасованим, згідно до заповіту, ОСОБА_5 зробила розпорядження на випадок своєї смерті, щодо належного їй майна, а саме: належну їй частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - позивачу по справі ОСОБА_1 ; належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , при цьому, за життя, ОСОБА_5 уклала договір дарування та подарувала квартиру, яку заповіла ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , який посвідчений нотаріально та знаходиться у відповідача.

Після смерті ОСОБА_4 до державного нотаріуса П? ятої Криворізької держаної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. звернулась ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право власності у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та позивач онук ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на 1/2 частку квартири, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., укладеного 25 червня 1997 року, за реєстровим номером 1- 57, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний договір зареєстрований в КП ДОР « Криворізьке БТІ», у реєстровій книзі № 138П-249-249.

Після смерті ОСОБА_4 , спадщину за законом отримав позивач по справі його онук - ОСОБА_1 , який оформив та отримав у власність 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 лютого 2019 року, державним нотаріусом П ?ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. за реєстровим номером 84.

Після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся її онук позивач по справі ОСОБА_1 та син відповідач ОСОБА_2 з заявою про видачу свідоцтва про право за спадщину за законом, при цьому права на обов`язкову частку на спадщину як спадкоємець за законом відповідач не має. Позивач зазначає, що його батько відповідач по справі, не доглядав ані за батьком ані за мамою, не приймав участі у їх лікуванні та догляді. На момент смерті ОСОБА_5 належало спадкове майно 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Після спливу визначеного законом строку, позивач звернувся для оформлення свідоцтва по право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , але у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом на належну частку у квартирі, нотаріусом було відмовлено, про що 23 квітня 2023 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину оскільки між спадкоємцями померлої виник спір стосовно порядку оформлення спадщини та обсягу спадкового майна, окрім цього, нотаріус вказує, що спадкодавця склала заповіт подружжя на ім? я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. 11 липня 2014 року за номером № 899 та заповіт на ім?я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом П?ятої Криворізької державної нотаріальної Оксамитною Н.В. за номером 899, з чого нотаріус вбачає спір між спадкоємцями щодо встановленого законом порядку оформлення спадщини на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 це звернення до суду з даним позовом про визнання права власності за ним в порядку спадкування за заповітом, просить визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 36, 9 кв.м., житловою площею 19, 3кв.м.

Стислий виклад позиції учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , участі не брав, його представник адвокат Кафтасьєва Г.В. подала до суду заяву в якій просить розгляд справи без її участі та участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з явився, належним чином повідомлений, відповідач ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить суд розгляд справи проводити за її відсутності.

Рух справи. Заяви. Клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2024 року вирішено питання про витребування доказів від державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В., копії спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , від державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , від приватного нотаріуса КРНО Дніпропетровської області Соболевої Л.А., копію заповіту подружжя, від 11.07.2014 року № 899, від КП ДОР « Криворізьке БТІ», копію договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рукавіціною Н.В. від 25 червня 1997 року № 2-57.

Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2025 року встановлено, що протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2024 року визначено головуючу суддю у справі: Цимбалістенко О.В., підставою проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стало Рішення Вищої ради правосуддя від 03 грудня 2024 року № 3509/0/15-24, яким суддю ОСОБА_8 звільнено з посади судді Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вказаною ухвалою, прийнято справу до провадження судді Цимбалістенко О.В. та призначено справу до розгляду.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони повідомлені про час та дату судового засідання та подали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, суд проходить до висновку про задоволення позовних вимог .

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження Ташкентська область, місто Ангрен, місце смерті Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, актовий запис про смерть № 756,свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження Республіка Казахстан, Джезказганська область, місто Балхаш, місце смерті Україна, Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, актовий запис про смерть № 92, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, який був розірваний Центрально Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16 червня 2018 року, актовий запис про розірвання шлюбу № 48, свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , тобто фактично на момент смерті ОСОБА_4 у шлюбі не перебував, натомість, під час перебування у шлюбі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули у спільну сумісну власність однокімнатну квартиру, загальною площею 36, 9 кв. .м., житловою площею 19, 3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. 25 червня 1997 року за реєстровим номером 2-57.

04 лютого 2019 року державним нотаріусом П?ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. за реєстровим номером 80, було посвідчено заповіт, від імені ОСОБА_5 , згідно до якого, вона зробила розпорядження на випадок своєї смерті, щодо належного їй майна, а саме: належну їй частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла позивачу по справі ОСОБА_1 , належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , судом встановлено та не спростовано сторонами,що за життя, ОСОБА_5 уклала договір дарування та подарувала квартиру, яку заповіла ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 до державного нотаріуса П? ятої Криворізької держаної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. звернулась ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право власності у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та позивач онук ОСОБА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на 1/2 частку квартири, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., укладеного 25 червня 1997 року, за реєстровим номером 1- 57, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний договір зареєстрований в КП ДОР « Криворізьке БТІ», у реєстровій книзі № 138П-249-249, у визначений законом строк, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся її онук позивач по справі ОСОБА_1 та син відповідач ОСОБА_2 з заявою про видачу свідоцтва про право за спадщину за законом, матеріали спадкової справи не містять відомостей про те, що відповідач по справі є спадкоємцем, який має право на обов язкову частку у спадщині. На момент смерті ОСОБА_5 належало спадкове майно 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, копія якого знаходиться в матеріалах спадкової справи. Після спливу визначеного законом строку, позивач звернувся для оформлення свідоцтва по право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, але, державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що, 23 квітня 2023 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину оскільки між спадкоємцями померлої виник спір стосовно порядку оформлення спадщини та обсягу спадкового майна, окрім цього, нотаріус вказує, що спадкодавця склала заповіт подружжя на ім я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Соболєвою Л.А. 11 липня 2014 року за номером № 899 та заповіт на ім?я ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений державним нотаріусом П ?ятої Криворізької державної нотаріальної Оксамитною Н.В. за номером 899, з чого нотаріус вбачає спір між спадкоємцями щодо встановленого законом порядку оформлення спадщини на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 це звернення до суду з даним позовом про визнання

Норми права, які застосовує суд та мотиви їх застосування.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєї власністю. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правовими нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний захист юридичного захисту в національному органі. При цьому, під ефективним засобом ( способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 2-рп/2003 зазначив про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню оскільки в інший спосіб позивач не має можливості захистити свої порушені прав, таким чином суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та про визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом.

Судові витрати.

Суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач просив не розподіляти судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 2, 15-16, 316, 317, 321, 1217-1221, 1269-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-77, 81, 89, 141, 247, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36, 9 кв. м., житловою 19, 3 кв.м.

3.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4.Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

6.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 30 вересня 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО