Справа № 132/942/25
Провадження № 22-ц/801/2160/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 рокуСправа № 132/942/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Міхасішина І.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Ю.О.,

розглянув (в режимі відеоконференції) у відкритому судовому засіданні справу № 132/942/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,

за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.07.2025, ухвалене у складі судді Аліменко Ю.О. в приміщенні суду в м. Калинівка, -

в с т а н о в и в :

26.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, заінтересовані особи : ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, в якому просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Котюжинці, Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 53 роки, поблизу с. Білогорівка, Луганської області, який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 .. Відповідно до довідки № 849 від 1.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 6.03.2022 призваний на військову службу до Збройних Сил України. 8.02.2024 ОСОБА_1 втратила зв`язок зі своїм чоловіком. 22.02.2024 ОСОБА_1 отримала повідомлення сім`ї (близьких родичів) ІНФОРМАЦІЯ_3 про факт зниклого безвісти військовослужбовця, яким ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний по мобілізації, зник безвісти 19.02.2024, при здійсненні ворогом штурмових дій на позицію в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області.

24.02.2024 відділенням поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внесено до ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення (кримінальне провадження №0000082), по факту зникнення поблизу н.п. Білогорівка Луганської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу на посаді номер обслуги кулеметного взводу, який з 8.02.2024 перестав виходити на зв`язок, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 ККУ (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти ОСОБА_3 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). За твердженнями побратимів ОСОБА_3 останній загинув під час виконання бойового завдання, проте тіло не вдалося евакуювати.

14.01.2025 Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який зник безвісти та видачі свідоцтва про смерть, оскільки підставою для державної реєстрації смерті відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення смерті особи в певний час. Через відсутність документів на підтвердження загибелі (смерті) чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_3 під час виконання ним обов`язків військової служби у Збройних Силах України, пов`язаних із захистом Батьківщини, останній відмовлено у реєстрації смерті її чоловіка органами державної реєстрації актів цивільного стану. У зв`язку з необхідністю вирішення соціально-побутових питань, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін., а також з метою державної реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_3 в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання свідоцтва про смерть, заявник звертається із заявою про встановлення факту смерті.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 24.07.2025, з урахуванням ухвали від 29.07.2025 про виправлення описки, заяву задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Котюжинці, Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 53 роки, поблизу с. Білогорівка, Луганської області, який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Допущено негайне виконання рішення суду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу (вх № 9992 від 3.09.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що за наявності припущення про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достатніх доказів, які свідчать про цей факт, правильним способом захисту буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦПК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Наявні у справі докази не свідчать про смерть ОСОБА_3 ,а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтвердженні цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

11.09.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 10341) ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 Дмитришак Ю.І. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Кравець О.І. в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату час і місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника військової частини НОМЕР_1 та заявниці Кравець О.І., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі (частина перша, п`ята статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 , виданого 2.09.1991 Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2.09.1991 уклали шлюб, про що Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області зроблено запис за № 8. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » /а. с. 20/.

Під час шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 7.07.1992 Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23.10.1997 Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області відповідно /а. с. 16, 17/.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 13.01.1987 Котюжинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 /а. с. 21/.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 , виданого 21.10.2024 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а. с. 22/.

ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_3 , їхні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Котюжинецького старостинського округу № 89 від 26.02.2024 /а. с. 23/.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов № 15 від 20.01.2025 складеного комісією у складі: в.о. старости ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 власником житлового будинок АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до дня мобілізації 07.03.2022, проживав разом із дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 /а. с. 24/.

Відповідно до довідки № 849 від 01.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 06.03.2022 призваний на військову службу до Збройних Сил України /а. с. 25/.

22.02.2024 ОСОБА_1 отримала повідомлення сім`ї (близьких родичів) ІНФОРМАЦІЯ_3 про факт зниклого безвісти військовослужбовця, яким ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний по мобілізації, зник безвісти 19.02.2024, при здійсненні ворогом штурмових дій на позицію в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області. Відділенням поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 24.02.2024 внесено до ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення (кримінальне провадження №0000082), по факту зникнення поблизу н.п. Білогорівка Луганської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу на посаді номер обслуги кулеметного взводу, який з 08.02.2024 перестав виходити на зв`язок, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 ККУ (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) /а. с. 26-27/.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти ОСОБА_3 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій) /а. с. 28/.

14.01.2025 Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який зник безвісти та видачі свідоцтва про смерть, оскільки підставою для державної реєстрації смерті відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення смерті особи в певний час /а. с. 30/.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №14 від 6.03.2022 нижчепойменованих резервістів та військовослужбовців відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», вважаються такими, що 6.03.2022 прибули з метою забезпечення оборони держави, з 6.03.2022 зараховані на всі види забезпечення, та на продовольче забезпечення за загальновійськовою нормою № НОМЕР_7 у військовій частині НОМЕР_8 з сніданку 7.03.2022 та призначено на посади, зокрема солдата запасу ОСОБА_3 , номера обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС-101533А /а. с. 31/.

24.02.2024 військовою частиною НОМЕР_1 було розпочато службове розслідування відносно ОСОБА_3 за фактом зникнення безвісти або загибелі (смерті), яке закінчено 23.03.2024 із матеріалів якого встановлено наступне /а. с. 32-56/, зокрема:

з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_9 № 600 від 17.04.2024 «Про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 » в ході проведення службового розслідування встановлено, що приблизно з 04:45 по 06:25 19.02.2024 ворогом здійснювались штурмові дії на ПВ «Готель» в районі оборони 7 аемр НОМЕР_10 аемб НОМЕР_11 оаембр в н.п. Білогорівка Луганської області на якій саме тримав оборону номер обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 з побратимами з НОМЕР_11 оаембр. Штурмові дії противника супроводжувалися артилерійським обстрілом, FPV-дронами та БПЛА зі скидами. Внаслідок вище вказаного вогневого ураження позицій противником отримав поранення солдат ОСОБА_3 .. Евакуювати пораненого одразу не вдалося через продовження штурмових дій. Пізніше з командиром кулеметного взводу і стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_12 зв`язався командир 7 аемр 3 аемб НОМЕР_11 оаембр з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та повідомив, що солдат ОСОБА_3 загинув від отриманих поранень. Протягом дня 19.02.2024 надійшло повідомлення, що позиція 7 аемр «Готель» 2 аемб 81 оаембр перейшла під контроль противника. Евакуювати тіло не було можливості. Крім цього, 8.03.2024 представники 2 аемб 81 оаммбр надіслали повідомлення в групі додатку Signal з фото номера АК-74 з питанням кому належить дана зброя. Після перевірки наданого номера АК-74 №4379035 командиром відділення кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_13 було виявлено, що даний АК-74 належить солдату ОСОБА_3 .. Наведений випадок додатково вказує на те, що солдат ОСОБА_3 загинув. Окремо зазначено, що з 19.02.2024, в день загибелі солдата ОСОБА_3 , евакуювати його тіло з місця події можливості не було /а. . 36-38/;

з акту службового розслідування метою якого було встановлення причин та обставин відсутності або загибелі (смерті) номера обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 , встановлено, що згідно бойового розпорядження командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_11 » № БР-765т, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_12 від 7.02.2024 № 93, бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_12 №92 від 7.02.2024, №93 від 7.02.20247, №94 від 7.02.2024, №95 від 7.02.2024, номер обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 зайшов на ПВ «ГОТЕЛЬ». Так, приблизно з 04:45 по 06:25 19.02.2024 ворогом здійснювались штурмові дії на ПВ «ГОТЕЛЬ» в районі оборони 7 аемр НОМЕР_10 аемб НОМЕР_11 оаембр в Білогорівка Луганської області на якій саме тримав оборону номер обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 з побратимами 81 оаембр. Штурмові дії противника супроводжувались артилерійським обстрілом, FPV-дронами та БПЛА зі скидами. У наслідок вище вказаного вогневого ураження позицій противником отримав поранення солдат ОСОБА_3 .. Евакуювати пораненого відразу не вдалось через продовження штурмових дій. Пізніше з командиром кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_12 вийшов на зв`язок командир 7 аемр З аемб 81 оаембр з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та повідомив, що солдат ОСОБА_3 загинув від отриманих поранень. Протягом дня 19.02.2024 надійшло повідомлення, що позиція 7 аемр «ГОТЕЛЬ» 2 аемб 81 оаембр перейшла під контроль противника. Евакуювати тіло не було можливості. Крім цього, 8.03.2024 представники 2 аемб 81 оаммбр надіслали повідомлення в групі додатку Signal з фото номера АК-74 з питанням кому належить дана зброя. Після перевірки наданого номера АК-74 №4379035 командиром відділення кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_13 було виявлено, що даний АК-74 належить солдату ОСОБА_3 .. Наведений випадок додатково вказує на те, що солдат ОСОБА_3 загинув. Окремо зазначено, що з 19.02.2024, в день загибелі солдата ОСОБА_3 , евакуювати його тіло з місця події можливості не було /а. с. 39-42/.

Відповідно до акта про настання смерті від 23.03.2024 командир кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_12 , командир відділення командир кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_13 та заступник командира 3 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_14 , засвідчили, що 19.02.2024 ворогом здійснювались штурмові дії на ПВ «ГОТЕЛЬ» в районі оборони 7 аемр НОМЕР_10 аемб НОМЕР_11 оаембр в н.п. Білогорівка Луганської області на якій саме тримав оборону номер обслуги кулеметного взводу НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 з іншими військовослужбовцями НОМЕР_11 оаембр. Штурмові дії противника супроводжувались артилерійським обстрілом, FPV-дронами та БПЛА зі скидами. У наслідок вище вказаного вогневого ураження позицій противником, отримав поранення солдат ОСОБА_3 .. Евакуювати пораненого одразу не вдалось через продовження штурмових дій противника. Згодом військовослужбовець 7 аемр З аемб 81 оаембр з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_10 » повідомив, що солдат ОСОБА_3 загинув від отриманих поранень. Протягом дня 19.02.2024 надійшло повідомлення, що позиція 7 аемр «ГОТЕЛЬ» 2 аемб 81 оаембр перейшла під контроль противника. Евакуювати тіло не було можливості. Отже, 19.02.2024 у зв`язку з переходом позиції «ГОТЕЛЬ» до противника евакуювати тіло солдата ОСОБА_3 не вдалося. Акт про настання смерті засвідчений ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 /а. с. 43-44/.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що факт загибелі (смерті) солдата ОСОБА_3 за обставин зазначених у витязі із наказу командира військової частини НОМЕР_9 № 600 від 17.04.2024 «Про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 », акті службового розслідування, акті про настання смерті від 23.03.2024, підтверджується також: рапортом командира НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_15 від 10.02.2024; доповіддю командира НОМЕР_7 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_15 за фактом безвісти зниклого під час виконання завдання за призначенням військовослужбовців військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 ; поясненнями ОСОБА_12 від 26.02.2024; поясненнями ОСОБА_13 від 08.03.2024; витягом із журналу бойових дій НОМЕР_13 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 інв. №138 дск том 2 від 05.02.2024 за 19.02.2024; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 14 від 06.03.2022; витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 01.07.2023.

Суд також зазначив, що ОСОБА_1 наведено достатньо аргументів та надано достатньо доказів, які з урахуванням положень статті 317 ЦПК України дають підстави саме для встановлення факту загибелі (смерті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 53 роки, поблизу с. Білогорівка, Луганської області. Звернення заявника із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц , оскільки вона не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви колегія суддів вважає зробленим за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.

Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України.

Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 у справі № 591/1461/19.

Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.

Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України)

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, відповідно до положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові ВС від 28.02.2024 у справі № 506/358/22.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Як вбачається із поданої заяви ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Котюжинці, Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 53 роки, поблизу с. Білогорівка, Луганської області, який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовими підстави звернення до суду із заявою заявниця зазначила пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

На підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала письмові докази ( а.с. 25-58), які у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього.

У постанові КЦС ВС від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23 зазначено про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи.

З огляду на це, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у певний час ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 53 роки, поблизу с. Білогорівка, Луганської області, на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України немає, оскільки загибель ОСОБА_3 є лише припущенням, а не беззаперечним фактом.

Зважаючи на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення його померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.

Подібні за змістом висновки зроблені у постанові ВС від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 2.04.2025 по справі № 753/11685/24, від 8.10.2025 по справі № 357/9150/24.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу, на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті.

Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Вінницький апеляційний суд вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви.

Щодо розподілу судових витрат.

Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України, відповідно до частини сьомої якої при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).

З огляду на викладене відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, можливе у справах позовного провадження, але у справах окремого провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 263/1265/18 та від 16.11.2022 у справі № 214/4179/21, постанова ОП КЦС від 25.03.2024 у справі № 161/9609/22.

За таких обставин, судові витрати, понесені Міністерством оборони України при поданні апеляційної скарги, слід залишити за заявником.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.07.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: І. В. Міхасішин

В. П. Рибчинський

Повний текст потстанови складено 29.10.2025