У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"28" жовтня 2025 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Коваленко І.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Києва на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 15.09.2025 року надійшли матеріали цивільної справи №754/15248/25.

24.10.2025 року в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Коваленко І.В.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

В порушення ч.1 ст.188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підстави виникнення або подані докази основної та похідної позовної вимоги, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дітей відповідно до вимог ст.161 СК України.

Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення Органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому. Спільний розгляд, різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи. При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дітей, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дітей, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дітей. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про визначення місця проживання дітей, є різними.

З позовної заяви не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дітей, позивач не вказує, чи звертався він або відповідач до Органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дітей, які заходи Органом опіки та піклування вживались. Також не зазначає де саме проживають наразі діти та з ким з батьків та чим це підтверджується.

Відповідно до частини 1, 2 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Якщо позовна вимога стосується щодо «визначення місця проживання дитини», то відповідно має бути обґрунтована та уточнена виходячи із положень ст. 19 СК України, ураховуючи висновки постанови Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19), так як при розгляді в суді вимоги про визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який надає висновок про доцільність проживання дитини з одним із батьків, який має бути учасником в справі. Та, матеріали позову мають містити, в тому числі: медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище позивача), документи, що підтверджують право власності на житло.

При цьому позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду, зокрема з вимогою про визначення місця проживання дітей, не залучає до участі у справі орган опіки та піклування.

Позовна заява повинна бути залишена без руху, так як по змісту та формі подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, а саме:

- необхідно викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують наявність спору між батьками щодо визначення місця проживання дітей;

- до матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст. 19 СК України;

- звертаючись з позовом до суду, позивачем не надано характеризуючих даних про особу матері (батька) дітей, їх майновий стан та житлові умови, інше;

- позивачем не надано довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дітей, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також акти обстеження житлових умов батьків, на предмет визначення місця проживання дітей.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, звертаючись до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини, позивачем не здійснено заходів обов`язкового досудового врегулювання спору шляхом звернення до служби у справах дітей за місцем проживання дітей для отримання Висновку, який складається Службою за місцем проживання дитини на підставі зібраних матеріалів згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей від 24 вересня 2008 року № 866, - що є обов`язковою умовою/процедурою також і відповідно до частини 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України.

Таким чином позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про визначення місця проживання дітей, без вжиття заходів досудового урегулювання спору.

Крім того, відповідно до п.10 ч. 3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаного пункту, позовна заява ОСОБА_1 вказане підтвердження не містить.

Частина 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем об`єднано в позовній заяві дві окремі позовні вимоги, а саме про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей і кожна з таких вимог є об`єктом справляння судового збору окремо.

З урахуванням встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірів ставок судового збору, сума судового збору, який слід сплатити позивачу за звернення до суду за кожну позовну вимогу немайнового характеру становить 1 211,20 грн.

Як вбачається з поданої позовної заяви, позивач зазначив у додатках квитанцію про сплату судового збору, проте, згідно супровідного листа Деснянського районного суду м.Києва вбачається, що відсутнє підтвердження сплати судового збору від Державної казначейської служби України.

Отже, позивачу слід надати належний документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (квитанцію з підтвердженням зарахування кошів до Державного бюджету України) або сплатити позивачу судовий збір за звернення до суду за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Додатково роз`яснюю, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Дніпров.р-н/22030101, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026005, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_1 позовну заяву подав в електронній формі через електронний кабінет системи «Електронний суд», однак доказів на підтвердження направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача не надав.

Отже, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги, виклавши їх у новій редакції, залучивши до участі у розгляді справи належний орган опіки і піклування в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а також надати висновок органу опіки і піклування щодо доцільності визначення місця проживання дітей з одним із батьків, та інше.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: