Справа № 211/9852/25
Провадження № 2/211/4461/25
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Медведєвої А.Д.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Примакова К.О., представника відповідача Таборовець Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

представник позивача адвокат Примаков Костянтин Олексійович від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів територіальної громади в особі Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради, ОСОБА_2 та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його постійного проживання зі спадкодавцем матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову представник зазначив, що ОСОБА_1 на праві спальної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Співвласниками квартири також є його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Квартира отримана у власність на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.10.1993. Окрім того, ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 19.02.1999, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умріхіною К.А., належить квартира АДРЕСА_2 . Фактично в квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав разом з дружиною позивач. У квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . 06.02.2015 ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої криворізької державної контори Артеменко Л.М., яким усе своє майно, яке б належало його на час смерті, у тому числі і частину квартири АДРЕСА_1 , заповів донці ОСОБА_2 та синові ОСОБА_1 , в рівних частках. 18.02.2015 ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої криворізької державної контори Артеменко Л.М., яким усе своє майно, яке б належало їй на час смерті, у тому числі і частину квартири АДРЕСА_1 , заповів донці ОСОБА_2 та синові ОСОБА_1 , в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями першої черги за законом були: ОСОБА_3 , як дружина спадкодавця; ОСОБА_2 , як донька спадкодавця; ОСОБА_1 , як син спадкодавця. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем не проживали, заяви про прийняття спадщини за заповітом не подавали, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщину. Спадкоємець за законом першої черги за законом ОСОБА_3 проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому у відповідності до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Однак ОСОБА_3 не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - не заводилася. ОСОБА_3 після смерті чоловіка захворіла, у тому числі і на КОВІД, знаходилася на стаціонарному лікування в 11-й міській лікарні, від КОВІД у неї були наслідки у вигляді бронхіту, гіпертонії, вона стала погано ходити, а тому за згодою з сестрою ОСОБА_1 , на початку січня 2022 року забрав матір додому в квартиру АДРЕСА_1 , де разом з дружиною і доглядав її. На той час матері позивача - ОСОБА_3 було повних 83 року, а тому в силу похилого віку та хвороб вона потребувала сторонньої допомоги та догляду. Квартира АДРЕСА_1 , 4-х кімнатна. ОСОБА_3 була виділена окрема кімната. ОСОБА_2 не мала можливості в своїй квартирі доглядати за матір`ю, оскільки їй житлові умови не дозволяли виділити матері окрему кімнату. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 сумісно зі спадкодавцем не проживала, заяву про прийняття спадщини не подавала, а тому вона вважається такою, що не прийняла спадщину. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. з заявою про видачу його свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. 01.08.2025 була заведена спадкова справа, однак нотаріус не видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, а надала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 пропустив 6-ти місячний строк для подачі зави про прийняття спадщини, а також не був встановлений факт сумісного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки на час смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були зареєстровані за різними адресами. Представник вважає, що позивач прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки з січня 2022 року постійно проживав з нею на час відкриття спадщини. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, також витребувано докази.

Ухвалою суду від 25.09.2025 виправлено описку.

29.09.2025 до суду надійшли витребувані докази від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М.

Ухвалою суду від 14.10.2025 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити.

Представник позивача адвокат Примаков К.О. у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог, при прийнятті рішення у справі виконком покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала.

Допитна в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є дружиною позивача, їх родина проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з січня 2022 року по червень 2023 року з ними проживала ОСОБА_6 , матір чоловіка. Ця квартира чотирьохкімнатна, у свекрові була власна кімната. Похованням ОСОБА_6 займалася їх родина.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що є донькою позивача, ОСОБА_8 це її бабуся. Після Нового Року в січні 2022 року бабуся переїхала до них у квартиру АДРЕСА_1 , де й проживала до моменту своєї смерті.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_10 це її колишній сусід. Вона жила по сусідству з батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 . Коли Лідія стала немічною, за станом здоров`я вона не могла за собою доглядати, то син забрав її до себе та доглядав за матір`ю, з січня 2022 року ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_4 в родині сина ОСОБА_1 .

Вислухавши позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_11 , представника відповідача ОСОБА_12 , допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з положеннями п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для позивача. Таким чином, позивач скористався своїм правом на звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надав про це відповідні докази.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 24) та копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 23), свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 21) відповідно, та копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_13 серії НОМЕР_4 (а.с. 22).

Після її смерті відкрилась спадщина на частку в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала на праві спільної сумісної власності батькам позивача та відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також позивачу ОСОБА_1 (а.с. 13 копія свідоцтва про право власності на житло від 06.10.1993, а.с. 14, 15 копія технічного паспорту).

Батько позивача та відповідача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 19). До державного або приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини ніхто з спадкоємців першої черги ( ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) не звертався, фактично спадщину після смерті чоловіка прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки на час відкриття спадщини вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 53 зв. копія довідки).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті батьків.

Крім того, за життя ОСОБА_4 склав заповіт, який був посвідчений 06.02.2015 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної контори Артеменко Л.М., яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть його на час смерті, у тому числі належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , заповів донці ОСОБА_2 та синові ОСОБА_1 , в рівних частках кожному (а.с. 17).

ОСОБА_3 також за життя склала заповіт, який було посвідчено 18.02.2015 державним нотаріусом Четвертої криворізької державної контори Артеменко Л.М., яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на час смерті, у тому числі належну їй частину квартири АДРЕСА_1 , заповіла донці ОСОБА_2 та синові ОСОБА_1 , в рівних частках кожному (а.с. 18).

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згіднозі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом норм статей 1268 і 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 42/2025, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці за заповітом та відповідно першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01.08.2025 звернулися до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. із заявами: позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 46), а відповідач із заявою про відмову від отримання спадщини (а.с. 59).

Постановою від 01.08.2025 приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Коваленко І.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємець на час відкриття спадщини не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом не подав, та до нотаріуса не подав докази проживання зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини (а.с. 75).

Як вбачається з позовної заяви позивач, як на підставу задоволення своїх вимог, посилається на те, що за життя він, хоча й і не був зареєстрований за адресою проживання матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але з січня 2022 року проживав з нею за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_4 , оскільки його матір у силу віку та перенесених хвороб не могла у самостійний спосіб доглядати за собою та потребувала стороннього догляду. Також посилається на те, що його батьки були зареєстровані та проживали у квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві особистої приватної власності належить йому, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу квартири від 19.02.1999 (а.с. 16).

У судовому засіданні свідки під присягою також підтвердили факт проживання ОСОБА_3 з січня 2022 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , у родині позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні докази у справі та показання свідків, які під присягою у судовому засіданні підтвердили факт проживання спадкодавця зі спадкоємцем з січня 2022 року по час відкриття спадщини, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ) разом зі спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , з січня 2022 року по час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04 листопада 2025 р.

Суддя Д.М. Ніколенко