Провадження № 2-о/369/479/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27.10.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у окремому провадженні цивільну справу № 369/10441/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу.

Встановив:

I.Позиція сторін у справі

10 червня 2025 року заявниця звернулася до суду із зазначеними вимогами, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 , які проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з вересня 2020 року.

Заяву обґрунтовано тим, що сторони, починаючи з вересня 2020 року, перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, планували спільне майбутнє, народили спільну дитину - ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), проживали за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 був мобілізований та перебував на воєнній службі, виконуючи свій обов`язок з захисту держави під час війни росії проти України. ОСОБА_2 перебував на воєнній службі, виконуючи свій обов`язок з захисту держави під час повномасштабного вторгнення на державу Україна. Однак зник безвісти 25.02.2024, відповідно до акту службового розслідування (04.03.2024 відповідно до витягу з ЄРДР) під час виконання бойового завдання в районі н.п. Лиман Перший Куп`янського району Харківської області. Про що його матір ОСОБА_3 , було сповіщено 05.03.2024 від військової частини НОМЕР_3 повідомленням від 04.03.2024 про те, що 25.02.2025 ОСОБА_2 зник безвісти.

21.08.2025 року Заінтересована особа ОСОБА_3 надала заяву, якою просила заяву ОСОБА_1 задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та жінки ОСОБА_1 .

II.Процесуальні дії і рішення суду

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 за № 1518-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) заяву передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді від 19.06.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 29.09.2025 о 12:15 год.

29.09.2025 через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області представником ОСОБА_1 адвокатом Коломієць Тетяною Олександрівною подано заяву про розгляд справи без участі сторін. У заяві адвокат підтримав вимоги заяви про встановлення факту та просив таку заяву задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи здійснити за відсутності сторін.

Заінтересовані особи та заявниця у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та дату засідання належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю заінтересованих осіб, заявника у справі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2001 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісним створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази подані заявником разом з заявою та заяву заінтересованої особи ОСОБА_3 , перебування ОСОБА_2 у статусі особи зниклої безвісти, що об`єктивно унеможливлює з`явитися у судове засідання, приходить до висновку про можливість ухвалення у справі рішення у відповідності до вимог п. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені судом, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

III.Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що сторони з вересня 2020 року розпочали проживати разом, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах.

Заявницею надані в якості доказів фотографії, якими зафіксовані факти наявності спільного побуту, листування (долучені до матеріалів справи на оптичному носії та завірені кваліфікованим електронним підписом представника заявниці).

Факт спільного проживання як чоловіка та дружини підтверджується нотаріально посвідченою заявою гр. ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) яка фактично проживала по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресю АДРЕСА_2 . Заява складена 21.05.2025 р., справжність підпису на ній засвідчено Климовою О.В - приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 366. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 з вересня 2020 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 неодноразово була свідком, як між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , склалися фактичні шлюбні стосунки без реєстрації шлюбу. У сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склалися стосунки що притаманні звичайному подружжю: спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки (що вбачалося у моменти спілкування з сім`єю чи їх вербальної взаємодії), участі у витратах на утримання житла (сплата комунальних платежів), його ремонт, надання взаємної допомоги, спільно прибирали у квартирі, готували їжу, ходили за покупками до магазину. У 2022 році з початком повномасштабного вторгнення росії до України, ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ. Неодноразово бачила ОСОБА_2 , коли він приїжджав у відпустки додому. Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у їх сім`ї народився малюк ОСОБА_6 . ОСОБА_2 під час відпусток проводив час з сином та дружиною.

З матеріалів, долучених до заяви про встановлення факту вбачається, що заявниця у період з квітня 2022 р по серпень 2022 року отримувала заробітну плату та грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 13.05.2025 (видано повторно) вбачається що ОСОБА_3 є його матір`ю.

ОСОБА_2 , ніс службу у військовій частині НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , а згодом у НОМЕР_3 та у якості командира 2 стрілецького взводу третьої стрілецької роти НОМЕР_8 стрілецького батальйону, перебував у званні молодший лейтенант, що вбачається зі змісту витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 325 від 21.11.2023, що долучено до заяви про встановлення факту.

05.03.2024 ОСОБА_3 (мати ОСОБА_2 ) отримала сповіщення від військової частини НОМЕР_3 від 04.03.2024 про те, що 25.02.2025 її син ОСОБА_2 , зник безвісті, що вбачається зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 07.03.2024 у кримінальному провадженні номер 0000367.

Заявниця долучила до заяви копію акту службового розслідування від 10.04.2024, з якого вбачається що зв`язок з військовослужбовцем ОСОБА_2 , втрачено 25.02.2024, а також копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 820 від 11.04.2024 «Про результати службового розслідування за фактом безвісти зниклого молодшого лейтенанта ОСОБА_2 », з якого вбачається що службове розслідування завершено, факт зникнення безвісти ОСОБА_2 , є встановленим. Такі відомості підтверджуються також Витягом з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № НОМЕР_9 , що сформовано 19.03.2025 о 08:26 год на підставі запиту ОСОБА_3 (мати ОСОБА_2 ).

Заявниця посилається у заяві на неможливість реалізувати права ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю правового статусу відносно нього, як особи яка проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься лист міністерства оборони України командування сухопутних військ Збройних сил України № 116/2/9/1277 від 06.01.2025, за змістом якого вбачається, що адвокату Антонової І.С. відмовлено у отриманні інформації про ОСОБА_2 , через відсутність документів які підтверджують статус особи яка перебуває у зареєстрованому шлюбі/факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Заявниця стверджує у заяві, що отримувала заробітну плату та грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять виписки по картці/рахунку про рух коштів від 13.05.2025 № № QJ1CC0EJIFFCDABV, EOB3FBJ509777QB4, SJA59GF077LCMQUS, 6M1GDQJPEG8PCFAC, 6C2KJUR8R60LAE9E.

До заяви також долучено копію повноважень адвоката Коломієць Тетяни Олександрівни (копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ 1046/10 від 30.08.2021, копія ордеру на надання правничої допомоги серії АІ 1919867, копія договору про надання правової допомоги № 16 від 25.02.2025 року).

Заявниця стверджує, що у неї та ОСОБА_2 , народився спільний син ОСОБА_4 . До матеріалів справи долучено довідку про реєстрацію місця проживання дитини, РНОКПП: НОМЕР_1 дитини, та свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . У заяві вказано, що ОСОБА_4 , біологічним сином ОСОБА_2 .

У матеріалах справи міститься оптичний диск, на якому містяться файли з листуваннями ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , з яких вбачається, що учасники діалогу обмінювалися інформацією у процесі ведення побуту, під час проходження служби ОСОБА_2 , фотографіями малюка. На оптичному диску містяться також фотографії, що підтверджують відомості викладені у заяві про встановлення факту, а також відеозаписи з яких вбачається, що між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , склалися відносини притаманні подружжю.

IV.Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви про становлення зазначеного юридичного факту, що існує спід про право між заявником та заінтересованими особами.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю, а саме: спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.

Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі № 544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.

У Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 р., викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).

Також Верховний Суд України зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні відносини свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків , листи ділового та особистого характеру, тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи виселення, доходи, про спільне придбання майна, як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписки, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки з житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У відповідності до вищевказаних вимог, заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із заінтересованою особою надано низку доказів, які в повному обсязі підтверджують зазначені обставини.

Факт спільного проживання однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу, знайшли своє підтвердження у заяві до суду та доказах, долучених до неї, поясненнях заінтересованої особи.

Надані докази підтверджують спільну участь, тривалу та повну довіру між заявницею та заінтересованою особою ОСОБА_2 . У формуванні та використанні сімейного бюджету.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначає, що встановлення такого факту, необхідного для листування та сповіщення про перебування у статусі «безвісти зниклого», інші події пов`язані з такими обставинами, здійснюється сім`єю чи близькими родичами, що передбачено Інструкцією обліку особового складу Збройних Сил України, яку затверджено Наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу у справі, а також достовірність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підтверджено той факт, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю з вересня 2020 року однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, а тому заява підлягає задоволенню.

V.Розподіл судових витрат

У заяві про встановлення факту заявниця не заявила, заяву про інші судові витрати заявниця у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку також не зробила до стягнення із заінтересованих осіб суму судового збору, а відтак, на користь заявниці судовий збір або інші судові витрати у розмірі 606,60 грн стягненню не підлягає.

На підставі вище наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 3, 21, 36, 74 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт: НОМЕР_11 , орган що видав 3232, запис № 886), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт: НОМЕР_13 , запис № 373, орган що видав 8017, від 26.11.2021), ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт: НОМЕР_15 , запис № 623, орган що видав: 1237 від 15.04.2024) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт: НОМЕР_13 , запис № 373, орган що видав 8017, від 26.11.2021) та жінки ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт: НОМЕР_11 , орган що видав 3232, запис № 886), які проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.10.2025 року.

СуддяА.В. Янченко