Справа № 710/1233/25
Провадження № 2-о/710/59/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого- судді Побережної Н.П.,

присяжних: Плетінь А.Ю., Ведус М.І.,

за участі секретаря судового засідання Гегельської І.В.,

представника заявника адвоката Різник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шполянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення особи померлою

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог

21.08.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій міститься прохання, оголосити померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку: АДРЕСА_1 померлою. Днем смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати дату набрання законної сили рішення суду про оголошення її померлою.

Аргументи сторін

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 21.12.1991 року по 01.08.2014 проживала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 21.07.2014 в цивільній справі №710/1442/14-ц був розірваний.

Колишній чоловік заявниці ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області. Його батьками були: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, його батьками були: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Дід колишнього чоловіка заявниці ОСОБА_7 мав рідну сестру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_9 власних дітей не мала та проживала в с. Лебедин, Звенигородського (раніше Шполянського) району, Черкаської області. Заявниця була дружиною ОСОБА_4 , який доводиться ОСОБА_2 внучатим племінником.

Заявниця перебувала у доброзичливих відносинах з ОСОБА_2 , навідувала її разом з чоловіком ОСОБА_4 та допомагала по господарству. Тому 06.02.2001 вона зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0166245, земельна частка розміром 3,81 га, що знаходиться в КСП «Дніпро» с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області.

Заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 06.02.2001 Матусівською сільською радою Черкаської області.

ОСОБА_2 народилася та постійно проживала в АДРЕСА_1 .

У літку 2001 року ОСОБА_9 , не повідомивши будь-кого із своїх рідних, зникла у невідомому напрямку. Із вказаного часу будь який зв`язок із ОСОБА_2 її рідні, в тому числі заявниця, втратили. У селі Лебедин, Звенигородського району Черкаської області, розташований належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1 , який вона нікому не відчужувала, а залишила і більше до будинку не поверталася.

Протягом 24-х років ОСОБА_2 відсутня за місцем свого проживання, місце її перебування невідоме.

З метою розшуку ОСОБА_2 , влітку 2024 внучатий племінник ОСОБА_4 звертався до правоохоронних органів.

ОСОБА_2 не давала про себе знати ні засобами поштового зв`язку, ні телефонного, ні будь-якого іншого. Доказів і даних про те, що ОСОБА_2 є живою не існує. Враховуючи дату народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , вірогідність її смерті є занадто високою.

Оголошення ОСОБА_2 померлою необхідне заявниці для реалізації спадкових прав, оскільки на її ім`я, ОСОБА_2 06.02.2001 був складений заповіт, однак вона не може успадкувати майно, яке їй заповідалося через відсутність в органах РАЦСУ актового запису про смерть ОСОБА_2 .

Отже, заявник не може в інший спосіб, окрім судового порядку захистити свої права.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 21.08.2025 було відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявник не з`явився, причин неявки не повідомив. Представник заявниці у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи, Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений у спосіб передбачений чинним законодавством. У своєму листі просили слухати справу без участі представника заінтересованої особи. Питання щодо задоволення заявлених вимог залишено на розсуд суду.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне.

Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , зареєстрований 21.12.1991 року, Матусівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №48, що підтверджується копією рішення Шполянського районного суду Черкаської області, від 21.07.2014, справа № 710/1442/14-ц, було розірвано (а.с.17).

За даними свідоцтва про народження від 11.03.1994 серія НОМЕР_1 , виданого с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Лебедин, Шполянський район, Черкаська область, про що в книзі реєстрації актів про народження, 12.06.1967 року, зроблено запис №46. Батьками записані: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с.18).

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Лебедин, Шполянський район, Черкаська область, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження, 25.07.1934 року, зроблено запис №37. Батьками записані: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.09.1976 року серія НОМЕР_2 , виданого с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області. (а.с.19).

Відповідно до копії заповіту від 06.02.2001, посвідченого виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №37, ОСОБА_9 , що проживає в с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: сертифікат на право на земельну частку пай серія ЧР №0166245 в кількості 3,81 га, що знаходиться в КСП «Дніпро» с. Лебедин, Шполянського району Черкаської області ОСОБА_1 (а.с.20).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76501610 від 05.04.2024, виданого Черкаською регіональною філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: тип реєстрації реєстрація заповіту; номер у спадковому реєстрі 72258867; номер у реєстрі 137. Місце посвідчення Черкаська обл., Матусівська сільська рада, 06.02.2001. заповідач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.21).

ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного с/г підприємства «Дніпро», розміром 3,81 га відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0166245, виданого 25.03.1997, Шполянською районною державною адміністрацією, на підставі рішення від 28.12.1996 №662, (а.с.22).

Відповідно до копії повідомлення Державного архіву Черкаської області від 26.04.2024 №56/05-11, запис акту про народження ОСОБА_3 за 1914 рік по с. Лебедин Звенигородського (раніше Шполянського) району Черкаської області не виявлено. Перевірку проведено за один рік. Книги реєстрації актових записів про народження по зазначеному населеному пункту за 1914 рік збереглися частково. (а.с.25).

За змістом листа від Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31.05.2024 №32.4-04-05, відповідно до наявного архіву Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. (а.с.28).

За даними листа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 24.06.2024 №01-43/4415, за адресою: с. Лебедин, Звенигородський район (бувший Шполянський) Черкаської області дійсно була зареєстрована та проживала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Додатково повідомляється про те, що громадянка ОСОБА_2 вибула в м. Смоленськ, 23.06.1994 року. (а.с.33)

Відповідно до копії довідки наданої Звенигородський районним відділом поліції ГУНП в Черкаській області, від 31.10.2024, ст.. о/у СКП Звенигородського РВП капітан поліції Ігор Сторчак зазначив, що 25.07.2024 о 10 годині 50 хвилин до ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , із проханням розшукати його бабу ОСОБА_2 , 1914 року народження, яка проживала в с. Лебедин Звенигородського району. У ході розгляду матеріалів встановлено, що 23.06.1994 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживала та була зареєстрована в с. Лебедин Шполянського району, вибула в м. Смоленськ рф (дані згідно довідки Шполянської міської ради ОТГ №34 від 31.07.2024 року) (а.с.40-41).

Згідно довідки виданої старостою Лебединського старостинського округу від 31.07.2024 за №34, виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області, у селі Лебедин, Шполянського району, Черкаської області проживала та була зареєстрована ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вибула ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Смоленськ. (а.с.42).

За змістом листа Державної прикордонної служби України від 25.08.2025 №19/68455-25, відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 08.11.2017 по 21.08.2025 у базі даних не виявлено. (а.с.80).

Відповідно до копії листа Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 03.09.2025 №01-31/6446, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживала в с. Лебедин, Шполянський район Черкаської області, вибула у м. Смоленськ 23.06.1994 року. У житловому будинку в АДРЕСА_1 ,в якому проживала ОСОБА_2 ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з нею. Згідно по господарського обліку інформація про наявність у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , нерухомого майна, яке знаходиться в межах Шполянської об`єднаної територіальної громади Черкаської області, в тому числі с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області, зокрема житлового будинку, відсутня. (а.с.89).

Згідно листа ДПС від 29.08.2025 №13361/5/99-10-12-04-02-05, станом на 28.08.2025 у Державному реєстрі фізичну особу з прізвищем, ім`ям та по батькові: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не знайдено. (а.с. 90-91).

Відповідно до листа Відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області від 05.09.2025 №2300-0212-7/69308, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01.01.1999 по 21.08.2025 на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області не перебувала та не перебуває (а.с. 93).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно п.8, 9 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підпунктами 1, 6, 7, 9 розділу ІІІ глави 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5), встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:

-встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);

-встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);

- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України), зокрема із-за обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Підставою подання заяви є ст.306 ЦПК України.

Судом установлено, що заявниця є колишньою дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією рішення Шполянського районного суду Черкаської області.

Батьком ОСОБА_4 був ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження.

Батьком ОСОБА_5 був ОСОБА_7 , що підтверджується копіє свідоцтва про народження.

ОСОБА_9 була рідною сестрою ОСОБА_7 , та відповідно, рідною тіткою ОСОБА_5 , та двоюрідною бабою ОСОБА_4 .

За життя, а саме: 06.02.2001 ОСОБА_9 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 .

На ім`я ОСОБА_3 25.03.1997 на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації від 28.12.1996 року №662, було видано сертифікат на земельну частку (пай) серія ЧР №0166245, відповідно до якого останній належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро», розміром 3,81 га.

За інформацією Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, а також старости Лебединського старостинського округу, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно проживала та була зареєстрована в с. Лебедин Звенигородського (колишнього Шполянського) Черкаської області. ОСОБА_2 вибула в м. Смоленськ 23.06.1994 року. У житловому будинку в АДРЕСА_1 , в якому проживала ОСОБА_2 ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з нею.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду про те, що ОСОБА_9 була його бабою. Він з нею мало спілкувався, оскільки був зайнятий роботою на землі. Кілька разів підвозив бабу. Із бабою мав справу більше батько свідка, який купував продукти харчування для баби та провідував її. ОСОБА_12 проживала в АДРЕСА_1 . Свідку невідомо, чи ще хтось спілкувався із бабою окрім батька. Станом на 2001 рік баба ще могла себе обійти, вона рухалася та не була лежачою. Де поділася баба свідок не знає, зі слів родичів, вона виїхала у росію, у 2001 року, втім свідок не впевнений у тому, що баба поїхала саме у 2001 році. На думку свідка сільська рада має знати більше інформації ніж він. У розшук щодо зникнення ОСОБА_3 звернувся у 2024 році до поліції, щоб дізнатися де поділася баба. Звернувся за розшуком лише зараз, оскільки раніше йому це не було потрібно. Спонукала свідка до звернення до поліції його колишня дружина ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні, повідомила суду про те, що ОСОБА_15 це сестра її рідного діда. Свідку відомо, що ОСОБА_15 завжди жила в с.Лебедин. Із 1979 по 1990 рік свідка не було в селі, тому вона за цей період часу нічого не може повідомити суду. Батько свідка, допомагав ОСОБА_16 , він був її племінником. Із балачок у селі, свідку відомо, що ОСОБА_15 виїхала десь у росію. Будинок, у якому проживала ОСОБА_15 стоїть і досі, він занедбаний. ОСОБА_12 його не продавала, покинула та й поїхала. Свідку невідомо, чи підтримував її батько зв`язок із бабою після її виїзду із села.

Згідно ч.1, 2 ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінивши наявні у справі докази, суд керуючись внутрішнім переконанням вважає за необхідне зазначити таке.

Заявник просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою. У той же час жодних доказів дати народження ОСОБА_3 матеріали справи не містять. Більше того, наявні у матеріалах справи письмові докази, зокрема листи Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади та старости Лебединського старостинського округу свідчать, про наявність інформацію щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а не ІНФОРМАЦІЯ_1 , та те, що вона виїхала до росії на постійне місце проживання.

Твердження заявниці про те, що вона разом з колишнім чоловіком ОСОБА_4 навідували ОСОБА_2 та допомагали по господарству спростовано у судовому засіданні показами свідків, зокрема і самим ОСОБА_4 .

Крім того, суд вбачає суперечливу поведінку заявниці, стверджуючи про піклування про ОСОБА_2 , і в той же час, не вживаючи жодних заходів щодо розшуку особи після її можливого зникнення з 1994 року. Зацікавленість долею ОСОБА_2 виникла у заявниці лише після того, як свідок ОСОБА_4 , після перегляду батьківського архіву, виявив документи, що дають підстави для спадкування майна, яке належало ОСОБА_3 . Після цього заявниця спонукала свідка ОСОБА_4 у 2024 році через 30 років звернутися до поліції з метою розшуку ОСОБА_2 .

Отже, суд вважає, що заявником не доведено обставин, що загрожували смертю фізичній особі ОСОБА_2 , яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У той же час, необхідно зазначити, що враховуючи рік народження ОСОБА_3 1914, є велика вірогідність, що станом на теперішній день, особа може бути померлою, зважаючи, що наразі ОСОБА_2 мало б бути 111 років.

Суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_9 виїхала за межі України до російської федерації, що підтверджується показами свідків та відомостями органу місцевого самоврядування.

Виїзд особи до іншої держави не дає суду підстав для оголошення особи померлою. Відсутність актового запису про смерть ОСОБА_3 у Державному реєстрі актів цивільного стану, пояснюється тим, що особа виїхала за межі України, відповідно факт її смерті не міг бути зафіксований та внесений до відповідного реєстру.

За встановлених обставин, суд вважає неможливим задоволення заяви про оголошення особи померлою

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі, ст. 46-48 ЦК України, ст. 9, 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.81, 89, 258-259, 263, 294, 305-309, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 03.11.2025.

Суддя Н.П. Побережна

Присяжні: М.І. Ведус

А.Ю. Плетінь