Провадження № 2/369/8477/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Козак І.А.,

при секретарі Кавун Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іванова Н.С. із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 13 вересня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 36, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане

11 серпня 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 280; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане

10 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 533.

Представник позивача зазначає, що на даний час позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, майнового спору з ОСОБА_2 немає. Спільне життя сторін не слалося у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі викладеного, ОСОБА_1 зрозумів, що налагодження сімейного життя є неможливим, сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 вважає, що подальше життя з ОСОБА_2 не можливе та суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Розірвання шлюбу є єдиним виходои для позивача та відповідача побудувати нове щасливе життя та зберегнти нормальне бачення про сім`ю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху і надано строк позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 серпня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, при цьому представник позивача подав до суду заяву у якій просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій просить суд розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 вересня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 36, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане

11 серпня 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 280; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане

10 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 533.

За результатами розгляду справи суд встановив, що спільне життя подружжя не склалося, з шлюбні відносини фактично припинилися, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, щлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я існує лише формально.

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення.

Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.

Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 986 грн 44 коп.

Як унормовано ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні на підставі ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 493 грн 22 коп., а 50 відсотків, що становить 493 грн 22 коп., стягнути на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 114 СК України, ст. ст. 141, 206, 247, 258-259, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

У ХВ А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 36, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 493 грн 22 коп.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого під час подання позову згідно з квитанції № 7205-2141-5713-6051 від 26 червня 2025 року, що становить 493 грн 22 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КОЗАК