справа № 755/103/25 головуючий у суді І інстанції Хромова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року, про зупинення провадження у справі в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно» про визнання іпотеки припиненою,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Коллект», ТОВ «Бенефіт Майно» про визнання іпотеки припиненою, у якому позивач просить:

- визнати припиненою іпотеку згідно Іпотечного договору №31808 від 21 листопада 2006 року, посвідченого 21 листопада 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим №5252у, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСибБанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей Коллект»;

- виключити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень записів про обтяження житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внесених на підставі Іпотечного договору №3108, посвідченого 21 листопада 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим №5252;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

22 липня 2025 року представниця відповідача ТОВ «Кей-Колект» - адвокатка Мірвода А.М. подала клопотання про зупинення провадження у справі, а саме просила зупинити провадження у справі №755/103/25 до набрання законної сили судовим рішенням по справі №755/7058/25 за позовом ТОВ «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2025 року по справі №755/7058/25 за позовом ТОВ «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2006 року №0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 про надання кредиту у сумі 156 619 швейцарських франків, строком повернення кредитних коштів не пізніше 21 листопада 2021 року. Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору, у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором Банком приймалися: 1) іпотека, згідно договору іпотеки від 21 листопада 2006 року №31808, 2) порука, згідно договору поруки від 21 листопада 2006 року №62517, укладеного з ОСОБА_2 . Позов ОСОБА_1 по справі №755/103/25 вмотивовано тим, що прийнято рішення ТОВ «Кей-Коллект» про анулювання всієї заборгованості чим вчинено односторонній правочин про відмову від договору, з чим ТОВ «Кей-Коллект» не погоджується та, у зв`язку із чим подано позов про стягнення заборгованості. Справи є пов`язаними та до набрання законної сили рішенням у справі №755/7058/25 неможливо розглядати справу №755/103/25.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року клопотання про зупинення провадження задоволено. Провадження у справі №755/103/25 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кей-Коллект», ТОВ «Бенефіт Майно» про визнання іпотеки припиненою, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №755/7058/25 за позовом ТОВ «Кей-Коллект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №2/755/6628/25).

Не погодившись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 07 серпня 2025 року подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З посиланням на правові висновки Верховного Суду зазначила, що така підстава зупинення провадження як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в тій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Апелянт вважає, що у матеріалах судової справи №755/103/25 наявні усі обставини, факти, які можуть бути встановлені в цьому провадженні, а зупинення провадження у справі є грубим порушенням прав позивача.

В оскаржуваній ухвалі суд не зазначив чому у справі про визнання іпотеки припиненою він обмежений у з`ясуванні тих обставин, які можуть бути встановлені в рамках розгляду справи про стягнення заборгованості, враховуючи, що в обох справах досліджуватимуться одні і ті самі документи, а також те, що у них беруть участь одні і ті ж особи.

З позиції апелянта, судове рішення у цій справі про визнання іпотеки припиненою з підстав прощення боргу матиме вирішальне значення при розгляді справи про стягнення заборгованості - у разі підтвердження судом правомірності вимог позивачки це може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року, про зупинення провадження у справі в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Коллект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бенефіт Майно» про визнання іпотеки припиненою, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалу про відкриття апеляційного провадження направлено до електронних кабінетів ТОВ «Кей Коллект», ТОВ «Бенефіт майно» та за даними Звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду доставлено 17 вересня 2025 року, що відповідно до вимог ст. ст. 130, 131 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2025 року призначено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

При вирішенні питання про зупинення провадження у справі суд першої інстанції врахував, що предметом спору у справі №755/7058/25 є стягнення заборгованості за основним зобов`язанням - кредитним договором від 21 листопада 2006 року №0, виконання зобов`язань за вказаним договором забезпечено іпотекою відповідно до договору іпотеки від 21 листопада 2006 року №31808, а позивачем у справі №755/103/25 заявлено вимогу про визнання припиненою іпотеки згідно договору іпотеки від 21 листопада 2006 року № 31808.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до затягування розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №761/33089/20 вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов:

1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі;

2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №357/10397/19 зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 27 вересня 2023 року у справі №588/1156/21 звернув увагу, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини в обох справах пов`язані з виконанням ОСОБА_1 кредитного договору №1 від 21 листопада 2006 року, укладеного між позивачкою та АКІБ «УкрСибБанк», а відповідно до положень статті 3 Закону «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення цього основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з такими висновками суду першої інстанції, адже суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не обґрунтував у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи, та чому зібрані докази не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, та не зазначив, у чому полягає неможливість здійснення ним розгляду справи.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Таким чином, колегія суддів встановила, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №755/7058/25, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Також, колегія суддів звертає увагу, що інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований на шкоду іншим учасникам справи, меті цього інституту та принципам цивільного судочинства, а також порушувати вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, оскільки висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, так як неможливий розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у іншій цивільній справі є передчасним та необгрунтованим, таким, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2025 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова