Справа № 369/3518/15-ц
Провадження №6/369/209/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судового засідання Осіпова В.І.,

представника заявника Смикова В.Є.

представника заінтересованої особи Стадника А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника акціонерного товариства «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором,

заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

встановив:

У жовтні 2024 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивував тим, що 20 квітня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №369/3518/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 17 367,95 дол.США. На виконання судового рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Рибчинського О.В. (ВП70673560).

24 лютого 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №369/11466/13ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту у розмірі 101 684,52 дол.США та судовий збір в розмірі 1720,50 грн. На виконання судового рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Рибчинського О.В. (ВП 70672363).

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_1 помер, тому 28 серпня 2023 року банк направив на адресу Боярської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців, на підставі якої заведена спадкова справа №2092/01-16.

Оскільки обов`язок боржника присуджений до його смерті, не припинився внаслідок смерті боржника, тому його спадкоємці син ОСОБА_3 зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вважають, що син спадщину прийняв, оскільки на час відкриття був зареєстрований та проживав з померлим за однією адресою.

Просили суд:

замінити боржника у зобов`язанні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому листі №369/11466/13ц, який видано 24 жовтня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь АТ Універсал Банк заборгованість за кредитним договором №067-2008-2149 (на придбання майна) від 26 червня 2008 року в розмірі 101 684,52 дол.США, що еквівалентно 812 764,37 грн., та стягнення судових витрат в розмірі 1720,50 грн.;

замінити боржника у зобов`язанні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому листі №369/3518/15ц, який видано 31 травня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь АТ Універсал Банк заборгованість за кредитним договором №067-2008-2149 від 26 червня 2008 року за період з 12 жовтня 2013 року по 13 березня 2014 року в розмірі 17 367,95 дол.США, що еквівалентно 374346,99 грн., та стягнення судових витрат в розмірі 1827 грн. та 201 грн. з кожного.

02 грудня 2024 року відповідно до протоколу передачі судової справи дану заяву передано до провадження судді Пінкевич Н.С., а саме авторозподіл проведений по цивільній справі 369/35188/15ц.

Відповідно до довідки цивільна справа 369/3518/15 знищена по строку зберігання.

28 квітня 2025 року до суду надійшли заперечення за заяву. Не погоджуючись з доводами заяви, представник ОСОБА_3 адвокат Тетяна Романцова, вказав, що виконавчі листи пред`явлено до примусового виконання по справі 369/11466/13ц через 8 років, а по справі 369/3815/15 через 5 років, тобто з порушеннями строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». При примусовому виконанні стало відомо, що ОСОБА_1 помер. Вважаю, що банк свої вимоги будує на припущеннях та застарілих анкетних даних. Так, на час подання цих даних 2008 рік ОСОБА_3 був неповнолітньою особою. Заяв про прийняття спадщини не подавав, постанови про відкриття виконавчих проваджень не отримував.

Оскільки жодного майна син боржника у спадок не отримував, тому не має жодного обов`язку погашати борги померлого. Також банк не подав жодного доказу актуальної вартості спадкового майна, в межах якого спадкоємці будуть нести відповідальність. Також до кола спадкоємців входить і дружина померлого ОСОБА_2 . Крім того, банк заявив вимоги про заміну боржника у виконавчому листі та фактично після відкриття виконавчого провадження, що не передбачено ст.442 ЦПК України. Просили відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 квітня 2025 року витребувано:

в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 20300 Черкаська область, м.Умань, вул. Костельна, буд.4), належним чином завірені копії актового запису про шлюб №172 від 10 травня 1997 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та актового запису про народження ОСОБА_3 ;

з Боярської міської ради Київської області інформацію про зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_1 , - станом на 15 березня 2023 року.

08 жовтня 2025 року до суду надійшли додаткові заперечення ОСОБА_3 . Вказав, що банк посилається на дані 13-річної давності й вони не можуть бути достовірним джерелом для встановлення факту спільного проживання спадкодавця та спадкоємця на момент відкриття спадщини. Натомість, на його вимогу складено акт про встановлення факту проживання від 22 липня 2025 року, а саме його фактичне проживання з 07 грудня 2019 року по АДРЕСА_2 без реєстрації. Даний акт є актуальним та відображає дійсні обставини, складений у встановленому порядку у присутності свідків.

Вказав, що він не проживав з батьком, не вів з ним спільне господарство, не вступав в управління чи володіння спадковим майном, а тому не мав правових підстав для набуття спадщини в силу ст.1268 ЦК України. Оскільки кредитором не доведено прийняття спадщини, тому така заява задоволенню не підлягає.

У судове засідання представник заявника АТ «Універсал Банк» не зявився, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники, ОСОБА_3 , його представник, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Відповідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 067-2008-2149 від 26 червня 2008 року в розмірі 17 367,95 доларів США, що включає: заборгованість за відсотками 17 257, 91 доларів США, заборгованість за підвищеними відсотками 110,04 доларів США.

У решті позову відмовлено.

31 травня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення.

05 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Рибчинським Олександром Володимировичем відкрито виконавче провадження №70673560 на підставі виконавчого листа №369/3518/15ц від 31 травня 2016 року.

За загальновідомою інформацією та статуту встановлено, що акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний»:

27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк Універсальний» було перейменовано у ВАТ «Універсал Банк»;

22 червня 2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в ПАТ «Універсал Банк»;

31 жовтня 2018 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в АТ «Універсал Банк».

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховним Судом України у постанові від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13 викладена правова позиція, згідно якої, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що АТ «Універсал Банк» є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №369/3518/15.

Щодо вимог про заміну боржника по справі 369/3518/15ц суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні №70673560.

01 вересня 2023 року після смерті ОСОБА_1 була заведена Боярською державною нотаріальною конторою Київської області спадкова справа №316/2023 до майна померлого.

01 вересня 2023 року АТ «Універсал Банк» пред`явило до Боярської державної нотаріальної контори Київської області претензію №6185 від 28 серпня 2023 року до спадкоємців ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Боярської державної нотаріальної контори Київської області № 2092/01-16 від 19 жовтня 2023 року вбачається, що станом на 19 жовтня 2023 року свідоцтва про спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не видавалися, при зверненні спадкоємців з питань оформлення спадщини після померлого нотаріальна контора доведе до відома спадкоємців про наявність заяви-претензії.

Відповідно до листа виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області №02-10/3461/01.20.1/25 від06 червня 2025 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , станом на дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою значиться зареєстрованими особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - з 28 січня 2009 року;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - з 28 січня 2009 року;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - з 03 грудня 2008 року і до ня смерті, знятий з реєстрації з місця проживання 16 березня 2023 року у зв`язку зі смертю.

У свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 , виданого відділ реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

10 травня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Уманської міської ради Черкаської області, актовий запис №172, що підтверджено копією запису акта про укладення шлюбу.

Матеріали справи не містять відомостей про розірвання шлюбу.

Відповідно до інформації про виконавче провадження, що міститься в АСВП вбачається, що виконавче провадження 70673560 не завершено.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Частиною першою статті 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання по сплаті присуджених судовим рішенням грошових коштів входять до складу спадщини.

Положеннями ст. 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною третьою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як було вище встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_1 були зареєстровані та проживали разом.

У справі відсутні докази того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявили про відмову від прийняття спадщини.

Статтею 1282 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у ними спадщину.

Отже, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, а тому у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 22 січня 2020 року при розгляді справи № 306/2000/1 б-ц.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням того, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із статтею 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, то відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18).

Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості стягнутої рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2016 року (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.

Встановивши, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняли спадщину, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження боржника на його правонаступників.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Посилання заінтересованої особи на те, що первісний кредитор пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємців та втратив право вимоги, оскільки доказів цього матеріали справи не містять. Крім того, з АСВП вбачається, що виконавчі провадження по боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягувачу ПАТ «Універсал Банк» - заводились ще у 2015 року. На даний час постанова про відкриття виконавчого провадження не оспорювалась сторонами виконавчого провадження, в тому числі боржником.

Суд не приймає до уваги, поданий ОСОБА_3 акт місця проживання.

Так, акт, складений 22 липня 2025 року депутатом Гатненської сільської ради Сафончиком В.М. в присутності сусідів-свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та ним встановлено, що ОСОБА_3 , 1999 року народження, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання з 07 грудня 2019 року.

Разом з тим, даний акт не містить відомостей про те, з якого часу сусіди проживають в даному будинку, чому саме вказана чітка дата ІНФОРМАЦІЯ_5 ; які взаємовідносини у сусідів з ОСОБА_3 , з яких саме міркувань вони виходили про постійне місце проживання особи, чи проживав він самостійно чи зі своїми батьками. Також ОСОБА_3 не надав відомостей про власника квартири АДРЕСА_4 , не вказав, на якій підставі він проживає в даному помешканні. Відсутні інші докази, які б підтверджували фактичне місце проживання померлого та його сина і дружини.

Суд враховує, що у письмових запереченнях, поясненнях, клопотаннях, направлених до суду, адреса ОСОБА_3 , вказується - АДРЕСА_3 . Також відсутні будь-які пояснення щодо неможливості зареєструвати своє інше місце проживання ОСОБА_3 з 2019 року.

ОСОБА_2 будь-яких пояснень, заперечень суду не подала. Не повідомила про неможливість подання будь-яких доказів щодо заперечень вимог стягувача.

На підставі поданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_1 , є його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 . Враховуючи вищевикладені обставини справи заява представника АТ «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження по ВП 70673560 підлягає задоволенню.

Щодо вимог про заміну боржника по справі 369/11466/13ц суд зазначає наступне.

У частині вимог про заміну сторони виконавчого провадження по ВП 70672363 по примусовому виконанню виконавчого листа №369/11466/13-ц, виданий 24 жовтня 2014 року, суд відмовляє. Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що є дві окремі цивільні справи, по яким прийнято окремі судові рішення, видані різні виконавчі листи. Тому і вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження має здійснюватись окремо. Так, заявнику необхідно подати окрему заяву, яка підлягає окремому розподілу. Чинним ЦПК не передбачено вирішення такого питання однією заявою по кількох різних цивільних справах одночасно.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 258, 259, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Заяву представника акціонерного товариства «Універсал Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором - задовольнити частково.

Замінити сторону (боржника) виконавчого провадження по цивільній справі № 369/3518/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором - із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на його правонаступників:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) та

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) в межах вартості майна прийнятого у спадщину.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Текст ухвали складено 03 листопада 2025 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ